Režie:
Massimo DallamanoKamera:
Joe D'AmatoHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Fabio Testi, Cristina Galbó, Karin Baal, Joachim Fuchsberger, Günther Stoll, Camille Keaton, Rainer Penkert, Marco Mariani, Joe D'Amato, Maria Michi (více)Obsahy(1)
Tajemný vrah v dlouhém černém hábitu má na svědomí už několik mladých studentek katolické školy. Jediný, kdo tuší jaké má maniak pohnutky, je učitel Enrico (Fabio Testi), který se však se svými teoriemi nemůže svěřit policii. Prozradil by tak svůj románek s jednou ze studentek a ohrozil tak nejen svou, ale i dívčinu budoucnost. Sám se tak paradoxně stává hlavním podezřelým v příběhu, který je plný perverzních vražd a odhalených dívčích těl. (Řitka video)
(více)Recenze (70)
Tenhle film si tag "giallo" zaslouží oprávněně, protože tohle splňuje snad všechny požadavky. Nemůžu si pomoct, ale vždy, když dokoukám nějakej film a vidím, že je otagován jako "giallo", hned si musím říct "tak bylo to giallo nebo ne?". (většinou to samozřejmě giallo není) Tenhle snímek mě oslovil hlavně způsobem vražd, který jsou opravdu netradiční. Ke konci mi film připomínal The Last House on the Left (1972), kde se nás Craven taky ptal jestli mají rodiče právo pomstít své děti. Jsem spokojen s tím, co jsem dostal. Překvapivě nádherná kamera pozdějšího porno režiséra/kameramana D'amata mě zaujala stejně tak, jako Morriconeova hudba. Pro milovníky gialla povinnost. ()
Fádní a málo zajímavé vyšetřování vražd v dívčí škole. Pomalé a nevzrušivé giallo.(max.50%) ()
Sexuální orgie v katolické škole? Od Edgara Wallaceho? To pobavilo. Odkdy po Němcích přebrali začátkem sedmdesátých let štafetu pošahaní Italové (a jedenkrát Španělé), šlo to rázem z kopce dolů, až to narazilo na dno. Wallace se musel v hrobě obracet. V rámci žánru za 2,5. ()
Podprůměrná kriminálka. Občasný pohled na dnes již vyhynulé zvíře - bobra to nezachránil. Hlášení inspektorovi "Na ručníku nejsou žádné otisky prstů" mne tedy sejmula na hodnou chvíli. Nejsem sice daktyloskop, ale otisky na ručníku? No, celkově k ději, jak jsem výše zmínil, obyčejná detektivka nepřinášející nic nového. Děj klasický, sem tam vražda a pak pátrání. Prostě nuda. Ale dodíval jsem se do konce a bez přejíždění, takže dávám nějaké plusko právě za to. 2012060810142/10215 ()
Výborná záležitosť. Dellamano spolu s Morriconem spravili pútavý thiller, ktorý má možno trochu pomaľší rozjazd a dovolí divákovi, aby mohol konšpirovať spolu s postavami pri zisťovaní, kto by to mohol byť. Vrážd nie je pomnoho, skôr sú ojedinelé, ale za to sú zapamätaľné... ()
Po dievčatách a ich veľkých snoch ostali len smutné pozostatky a nožík v rozkroku. ()
Ach jo. Vím, že mám nevysvětlitelnou slabost pro italské horory. Zároveň taky vím, že 99% veškeré produkce jsou naprosté ptákoviny. Přesto je budu pořád a pořád sledovat. Asi bych měl navštívit svého psychologa :-) ()
Na dívčí katolické škole dojde k vraždě jedné ze studentek. Policisté podezírají učitele italštiny Enrica, který udržuje milostný poměr se studentkou, která je později také nalezen mrtvá v jeho bytě. Enrico chce dokázat svou nevinu a tak společně se svojí manželkou pátrá po vrahovi. Oba dva nakonec dojdou k šokujícímu odhalení... Naprosto geniální giallo s okouzlující hudbou Ennia Morriconeho. Režisér Massimo Dallamano stvořil v tak krátkém čase mistrovské dílo plné nahých dívčích těl a okouzlující atmosféry, která po celou dobu filmu neztratila jiskru. Ba naopak. Stupňovala se a samotným závěrem došla až k maximálnímu "uspokojení". Děj měl logické uspořádání. Držel si přísně své tempo a neuhýbal od tématu. Ani nějak nepolevoval a napětí bylo velice děsivé. Solange je italská klasika, která do samotného konce udržuje diváka v naprostém strachu. ()
Na tu dobu super, Opravdu jsem si to užil a to nejen díky tomu, že se mi zdálo, že v roce 1972 měli holky, dívky, ženy hezčí postavy než nyní. Byli krev a mlíko, přitom fakt pohledné. Jinak co se děje týče, tak určitě stojí za shlédnutí. Má to své, násilí tam není násilím, ale přitom jsem se do konce těšil na rozuzlení. ()
Reklama