![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/008/8731_2447ca.jpg)
Režie:
Radovan UrbanScénář:
Miloš CajthamlKamera:
Martin BenoniHudba:
Martin KratochvílHrají:
Tomáš Růžička, Dana Syslová, Lucie Benešová, Daniela Kolářová, Vítězslav Jandák, Lucie Bílá, Miloš Vávra, Čestmír Gebouský, Petr Bok, Dana Horčicová (více)Obsahy(1)
V 80. letech vznikla řada filmů o dospívající mládeži. Nejdříve pojednávaly o zmatečném hledání životní orientace, o obtížném vstupu do dospělého života - a pozvolna se zájem přesouval k mládeži delikventní. Tento snímek mapuje poměry na odlidštěném sídlišti, kde se mládež z nudy shlukuje do part, které se bezcílně toulají, ponižují kolemjdoucí, napadají bezbranné. Zjišťuje, že na bezprizorné děti mají rodiče příliš málo času, že jejich činy bagatelizují tak dlouho, dokud nedojde k tragédii. Avšak zbytečné siláctví slov i gest, melodramatický důraz na první lásku a pozdní prohlédnutí v jádru slušného chlapce, jenž podlehl lákání atraktivních vzorů, umenšuje varovnost tohoto jinak cenného snímku. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (113)
Drsný asi jako doba, o které to je. Debilové byli před metalem, vedle něj a budou i dávno po metalu. Vlastně je asi celkem jisté, že ať jste, kde jste, vždycky tam nějaký ten debil je. Jinak film je asi dobrá vzpomínka na prapočátky metalu v Čechách - Lucka ve Vitacitu byla super kočka :-P ()
Film jsem viděl poprvé v 16-ti letech, a pořád je pro mě super! ()
Poučný film o tom, že by rodiče vždy měli vědět, s kým se jejich děti kamarádí a stýkají. Děti a mladí lidé zde zase uvidí, jak je nebezpečné se držet špatné party. Hudební podkreslení patří legendární heavy metalové skupině Vitacit s výborným skladatelem Milošem "Dodo" Doležalem. Duety s Lucií Bílou jim hlasově velmi ladily. ()
jedine, co mi dal tento film, tak nazor, ze kapelu VITACIT nikdy poslouchat nebudu... a to zboznuji Kreyson :)) ()
Nudny priserny nezazivny dej mezi pisnickama Vitacitu. Borec ktery ojede ;ne rikejme tomu znasilni vyzyvavou holku a potom breci byl opravdu ubohy. Vic Vitacitu a mene tupeho deje a jde to. I Discopribeh1 ! je lepsi. ()
Ufff.... kdo nezažil, nepochopí (sám jsem ve filmu jako věrný návštěvník Barči koncem 80. let ve filmu statoval, naštěstí v davu a nejsem tam vidět - ale zaplaceno a párek jsem dostal). Ano, vidět heavy metalovou kapelu byl v socialistickém marasmu stejný šok jako potkat žida v arabském hammamu. Nicméně to co bylo mělo být pro film důležité - tedy dějová linka - je zde strašně schematické, byť to asi bylo míněno původně dobře. Ukázat že heavy metalová mládež je vlastně fajn - a že zmetci můžou klidně nosit disko oblečení a mít bohaté papínky - byl sice dobrý úmysl, ale prostě nevyšel. Navíc: některé postavy jsou zde úplně zbytečné a nesmyslně nadbytečné (nejvíc mladá heavymetalová maminka, která je zde jako deus ex machina). Některých herců je v tomto filmu vyloženě škoda. Hvězdičku dávám za věrné zobrazení doby a prostředí. P.S. Pro mě nejhorší moment filmu: Rozhovor matky s dcerou: "a co ty si vlastně myslíš o těch heavy-metalistech" ? ()
Nedopozerané, toto nemohol byť pozerateľný film ani v 1988. Možno kvôli "odvahe" rozprávať o svinstvách komunistov vo filme (v kinách tento film bol, lenže v 1988 už sa len čakalo na záverečný hvizd, takže už o žiadnu odvahu nešlo) ho vôbec dali do distribúcie, ale je to slabé, bez deja, s nesympatickými postavami. Z toho obdobia existujú desiatky filmov lepších o dve triedy. Toto je odpad. Takisto som nepochopil tie zábery z koncertu Vitacitu, ktoré s dejom nemajú nič spoločné. ()
Jak film nemá ňákej děj, je zlej. Tento ho sice má, ale je zamotaný do spousty vaty. Zbytečné a dlouhé střihy na koncert něčeho, co já nenazývám hudbou to jen zhoršuj. A konec? Hanba mluvit, hanba psát. Těch dvacet je za vzpomínku na mládí, ale hlavně za pár ucházejících scén. ()
Šedivý paneláky, sektorový obývací stěny a kuchyně, trvalá ondulace, cihlou ošoupaný Super Rifle za 115 bonů, jahodový Vitacit v pytlíku stejně sladkokyselý, jako na pódiu s uječenou Luckou, prostě jiná doba. Ale na ní zase docela dobrý sociální drama. ()
Film o každodenním životě teenagerů z pražského Jižního Města v 80. letech 20. století. Mládež, masírovaná neustálými zákazy, příkazy a permanentně omílanými agitačními žvásty vybíjela svoji energii na rockových koncertech a někdy bohužel také na ulici, kde se uchylovala k násilí a krádežím. Snímku, byť působí celkově dosti amatérským dojmem, nelze upřít vcelku věrné a svobodné vyobrazení tehdejší doby a života mladých lidí na sídlišti a to bez potřeby pochlebování a opěvování tehdejšího režimu. Ten však již v době natáčení ztrácel dech a jeho úředníci asi měli jiné starosti než kontrolovat, co se natáčí. 60%. ()
Výchovný film pro mladé dospívající koncem osmdesátých let, v bujném socialismu. Film ukazuje bezvýchodnost a prázdnotu žití mezi panelovými králíkárnami. Děj je velmi prostinký a nebýt účasti Vitacitu s hostující Lucií Bílou, nestál by tento film dneska za připomenutí. ()
Tento film som si pozrel len preto, že hrdo o sebe hlásal "film, v ktorom prvýkrát zaznela heavy metalová hudba a to v podobe kapely Vitacit". Na rok 1988 dosť neobvyklé. Ako film to nestojí za reč, jednoduchý príbeh partie chalanov, ktorých však réžjo nejako domotal. Na jednej strane proklamovaní metalisti, v skutočnosti ale depešáci. Odhliadnuc od príbehu sa mi vynorili zaujímavé spomienky na detstvo, nedostavané sídliska, večne akoby upršané, zablatené, už vtedy neútulné, všade naokolo so stavebnou suťou bez piade zelene pochmúrnu náladu počas jesenných a zimných mesiacov navodzujúcu. Počas filmu som rovnako rozmýšľal nad tým, ako málo vecí sa dalo vtedy robiť a o čo krajšie defacto všetko bolo. Prefláknutá veta ale smutne pravdivá - žiadny net, v telke dobrý film raz za mesiac, lepší koncert raz za polrok, inak len jedna diskotéka, na ktorú aj tak človek zväčša nemal peniaze. O čo menej virtuality, o to viac reality... ()
Vsadím se, že film skončil zastrčený v šuplíku stejně tak jako reportáž o kapele Vitacit. Ovšem proto, že někdo řekl pravdu o nové pokrokové kultuře sídlišťa ne pro to že se na to nedá koukat. ()
Propagandistický film, který pokládá otázky, ale žádné odpovědi a nechává diváka, aby sám posuzoval postavy a subkulturu, ale fakt je takový, že tehdejšímu režimu se jako bumerangem vrací to co sám vyslal. Sám udělal tuhle subkulturu ilegální a nyní, když už režimu prakticky zvonil umíráček, tak je v šoku z toho, že ho rebelující mládež neposlouchá, že nemá zájem o svoji budoucnost a kromě heavy metalu je baví dělat pořádný bordel. Takhle nějak film popisuje metalisty z tehdejšího pohledu. To samozřejmě není tak jednoznačná pravda. A Benešku neznásilnili metalisti, ale prostě banda primitivních č**áků. Zajímalo by mne, jestli kdyby členové kapely Vitacit a jejich fanoušci věděli, co z těhle záběrů udělají, jestli by se toho chtěli zúčastnit. Docela mne pobavil rozhovor mámy s dcerou Lucií, máma prej: "Lucinko nikdy jsme Tě do ničeho nenutili.." o pár sekund později "Ale něco přece v životě dělat musíš, abys to někam dotáhla, přece nechceš být průměr" 😂😂 No jasně, Lucie rozhodně odpíská metalový koncert, aby ten čas mohla využít na tlachání v kroužku u čaje s poradcema, kteří vypadají jak úchylové, jeden větší než druhej. ()
Bad on so many levels! Taková nenápadná "metalová" agitka z Jižního města, která má nejen chatrný děj a poslabší herecké výkony, ale podává i dost poupravený obraz socialistického života koncem 80. let (čti: od začátku do konce vylhaný). ()
V pražských kinech se promítal od 5. 1.1989 (Světozor) ()
Tak nějak netuším, o co vlastně tvůrcům šlo. Jestli ukázat pokřivenou morálku spratků z Jižáku, kteří nemají jinou šanci než zevlovat u sámošky, nebo ukázat lidem Vitacit, nebo prostě ukázat, že dovedou natočit film. Předabování hlavního hrdiny Zounarem ovšem pobavilo. ()
Ať si kdo chce, jak chce, šetří hvězdami, pro mě silně nostalgický zážitek, který dokáže pochopit jen ten, kdo se taky dětsky radoval ze získání šumící kazety Basf s demem Vitacitu, kdo se těšil o víkendu na Triangel s písní Sybila a kdo se zamilovával do starších holek s hřívou a v džínovině, co byly heavy nikoliv postavou. Ano, herecké výkony jsou nic moc - Miloš Vávra, známý to představitel různých macho typů a komisařů, lepící si v kuchyni letadélko je opravdu k popukání, a ano, všichni jsou takoví nějací zpomalení a co dialog to perla, když však zazní Peaceman, dálkami čtyř hvězd já se toulám... ()
Jsem rád, že mi v té době bylo 6 a ve školce jsem poslouchal Dalibora Jandu na LP. Techno je všechno :) ()
Dávám vyžší hodnocení za to že tam byla poměrně často vidět a slyšet skupina Vitacit. ()
Reklama