Režie:
Václav VorlíčekScénář:
Miloš MacourekKamera:
František UldrichHudba:
Karel SvobodaHrají:
Vladimír Menšík, Jiří Sovák, Iva Janžurová, Michal Kocourek, Ondřej Hach, František Filipovský, Ivana Maříková, Petr Přívozník, Stella Zázvorková (více)Obsahy(1)
Hrdiny bláznivé komedie plné krkolomných absurdních zápletek, záměn, zmatků a rozuzlení jsou meloucháři Jarda Zemánek a Franta Liška, kterým nic není svaté. Sotva se dostanou z vězení, kde se ocitli kvůli nepodařené krádeži lihu, už jedou v další levotě. Oba výtečníky si totiž najme majitel kosmetického salónu Netušil, spolčený s docentem Mlejnkem z výzkumného ústavu, kde právě vynalezli přístroj k regeneraci starých dojnic. Netušil chce získat přesnou kopii přístroje, která má bohatým paničkám vracet ztracené mládí. Má to ale háček. Kdo chce léčebnou kúru podstoupit, nesmí v kritické době jíst špenát, který účinky přístroje znásobuje… (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (359)
To jsou fofry. Člověk se ani nestačí rozkoukat a už jsou tu ty šílenosti, na které je Macourek expert. Jediná nevýhoda je to strašné množství postav - musíte být pořád ve střehu. Chvíli polevíte a unikne vám nějaká souvislost, kvůli které se přestanete chytat v detailech. Ale teda Hotel Imperial se moc nepředvedl - nefungující dveře na fotobuňku, kuchař vyloženě nepozorný a ten skandál v restauraci - styďte se, chch! No a ti kluci, co hráli mladýho Sováka a hlavně Menšíka (Michal Kocourek), ti byli skvělí. Jinak co se týká Schelingerovy písně, tak kromě notoricky známého refrénu "Což takhle dát si špenát, špe-špe-špe-špe-špe špenát. Králem květin je špenát, ten zeleňoučký špenát." je zbytek textu strašná debilita, pokud jste si toho nikdy nevšimli: "Na talíř, když šéfkuchař ho dává, dává nám, strávník volá vivat, hurá, sláva - špenát mám. | Zdroj vitamínů skýtá, to organismus vítá, elixír mládí skrývá, uvěří, kdo se dívá. | S tělem tvým pak energie mává, mává dál, on se zdrojem inspirace stává, stává vám. | Ženšen ten je proti němu sláma, vím to sám, špenát baští sportsman, dítě, dáma, též si dám." A k tomu navíc ženské vokály: "Co chceš více - chop se lžíce!" chch. Raději ten text prostě nevnímat... ()
Jeden z vrcholů vlny české sci-fi komedie sedmdesátých a osmdesátých let. To nejlepší, čím české filmové nebe v té době disponovalo dalo vzniknout nezapomenutelné crazy hovadině, kde vše je absolutně možné a ještě udělalo reklamu špenátu a kremrolím! Což takhle dát si špenát? Kdykoliv a kdekoliv, dokud se bernardýn Bohouš neoblízne a Jirka Schelinger nezachřepčí titulní skladbu, já nedokážu odejít! ()
Máte chuť na dobrú českú sci-fi komédiu s výborným hereckým obsadením? Niečo z klasík pána režiséra Václava Vorlíčka? "Což takhle dát si špenát", špe-špe-špe-špe-špe špenát. Králem všech květin je špenát, ten zeleňoučký špenát. Na talíř, když šéfkuchař ho dává, dává nám, strávník volá vivat, hurá, sláva - špenát mám. Zdroj vitamínů skýtá, to organismus vítá, elixír mládí skrývá, uvěří kdo se dívá. S tělem tvým pak energie mává, mává dál,on se zdrojem inspirace stává, stává nám. Což takhle dát si špenát, špe-špe-špe-špe-špe špenát. Králem všech květin je špenát, ten zeleňoučký špenát. Ženšen ten je proti němu sláma, vím to sám, špenát baští sportsman, dítě, dáma, též si dá. Co chceš více - chop se lžíce! *** ()
No nevím, Radyo, to se pleteš, házet tuhle povedenou taškařici do jednoho pytle s těmi nudnými, šedivými socialistickými rádoby komediemi z normalizační éry. Naopak, "Špenát" je klasická "macourkovská" crazy komedie plná typický absurdního humoru a bláznivých dějových zvratů, tak jak to uměl napsat právě jenom Macourek. A na svoji dobu je to perla. ()
nostalgické -5* česká crazy komedie se sci-fi prvky, kterou zná určitě každý patří určitě do našeho Zlatého fondu, i když jsem čekal, že tu bude mít vyšší hodnocení. V obsazení se objevila tehdejší herecká elita, tak po této stránce nemůže zklamat. Bláznivý příběh z Macourkova pera je dostatečně absurdní a tak baví stále i po letech. Není špatné si ho z nostalgie jednou za pár let dát, ale špenát je na mém jídelníčku rozhodně častěji ;-). Po čase jsem se rozhodl, že přihodím ještě jednu hvězdu, protože po těch letech neztratil na kouzlu a vždy se na něj rád podívám. A protože musím recenzi opět natáhnout, tak si nakonec zase rád zablábolím .... BLA BLA BLA BLA [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 0 /// ATMOSFÉRA: 1 /// TEMPO: 2 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 3 /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Galerie (15)
Zajímavosti (29)
- V rozhovoru Iva Janžurová uvedla, že inspiraci pro Marcelku čerpala od svých dcer, které byly v době natáčení batolaty. (valinka)
- Jedným z možných dôvodov pozdržania námetu filmu pred realizáciou bolo, že Václav Vorlíček musel vtedajšiemu režimu natočiť film Búrlivé víno (1976). „Zavolal nás pán doktor Fábera, normalizačný riaditeľ Barrandova. Mal pred sebou scenár Což takhle dát si špenát a hovoril: 'Toto odložíme.' My sme hovorili 'a prečo?' A on hovoril: 'Viete, ja mám poslanie, tu to si prečítajte a urobte z toho film,'“ predkladá Vorlíček verziu toho, čo bolo na pozadí omeškania. (Raccoon.city)
- Režisér Vorlíček měl za to, že brněnský akcent Oldřicha Velena, představitele ředitele továrny, je velmi výrazný, proto jej při postsynchronech nadaboval Lubor Tokoš. Stejně tomu bylo i v dalším Vorlíčkově filmu Jak se budí princezny (1977). (funhouse)
Reklama