Režie:
Václav VorlíčekScénář:
Miloš MacourekKamera:
František UldrichHudba:
Karel SvobodaHrají:
Vladimír Menšík, Jiří Sovák, Iva Janžurová, Michal Kocourek, Ondřej Hach, František Filipovský, Ivana Maříková, Petr Přívozník, Stella Zázvorková (více)Obsahy(1)
Hrdiny bláznivé komedie plné krkolomných absurdních zápletek, záměn, zmatků a rozuzlení jsou meloucháři Jarda Zemánek a Franta Liška, kterým nic není svaté. Sotva se dostanou z vězení, kde se ocitli kvůli nepodařené krádeži lihu, už jedou v další levotě. Oba výtečníky si totiž najme majitel kosmetického salónu Netušil, spolčený s docentem Mlejnkem z výzkumného ústavu, kde právě vynalezli přístroj k regeneraci starých dojnic. Netušil chce získat přesnou kopii přístroje, která má bohatým paničkám vracet ztracené mládí. Má to ale háček. Kdo chce léčebnou kúru podstoupit, nesmí v kritické době jíst špenát, který účinky přístroje znásobuje… (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (359)
V tvorbe Václava Vorlíčka sa nájde niekoľko skvelých a originálnych komédií hneď v susedstve nevýrazných a nudných. Je to úplne prirodzené. Nikto nemá potenciál na nakrúcanie samých filmových hitov. Jeho špenátovú komédiu radím medzi menej podarené diela, i keď má medzi tunajšími užívateľmi mnoho priaznivcov a sám uznávam, že časť nápadov je naozaj originálnych. Len sú utopené v záplave opakovane prevarenej kaše, ktorú neochutia ani známi herci. ()
Rozkrádání majetku v socialistickém vlastnictví se nemusí vyplácet, ale při správném sortimentu a složení jídelníčku je možno dosáhnout ohromujících výsledků. Třeba tak lze namísto gumoléčby a lepení papírových pytlíků na Mírově absovovat pouhé vytahání za ucho a zabavení oblíbeného plyšáka v mateřské školce. Nějak mi tahle švihlá česká komedie nikdy úplně nepřirostla k myokardu, ale pánové Zemánek i Liška jsou okouzlující v každém věku, sem-tam uchechtnutí to ze mě vyloudilo, můžu tedy udělit poctivých 60%. ()
Česká klasika, která mě sice nějak neuchvátila, ale nějaké vtipné momenty zde jsou a především skvělí herci a jejich herecké výkony. Například výtečný Vladimír Menšík nebo františek Filipovský. Sice je ve filmu dost nudných, zbytečných scén, ale přesto je to slušný nadprůměr té doby. Dilema mezi 3 a 4 hvězdou. Ale za ty herce dam čvrtou. Tudíž hodnotím na 70% = **** ()
"Mám tu nemluvně, které říká, že je doňa Izabela Lopézová, toho času hotel Imperiál, pokoj číslo 212". Áno, skutočne dobrá crazy komédia musí obsahovať vety, ktoré sú akoby vystrihnuté zo surrealisticko-automatických "Magnetických polí" od Bretona a Soupaulta. Tento film ich obsahuje viac (táto je moja zďaleka najobľúbenejšia), no kvalitatívne stojí rozhodne o čosi nižšie než päťhviezdičkovo-diadémový opus "Pane, vy jste vdova!". ()
Zdejší výhrady ohledně komunistických reálií jsou samozřejmě totálně mimo (stejně jako v případě Císařova pekaře, Marečka a jiných skvělých českých filmů), ale pravdou je, že tenhle Vorlíčkův film už nedosahuje geniality Pane, vy jste vdova nebo některých bláznivých komedií Oldřicha Lipského. Ve srovnání s drtivou většinou českých filmů jde však stále o špičku, takže ani neuvažuji o hodnocení nižším než pět hvězd. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (29)
- Vo filme môžeme počuť o mernej jednotke Dolzen. Ide síce o vymyslenú jednotku na prístroji, ktorá ovplyvňuje ako dotyčný omladne, ale toto slovo ako samotné má niekoľko reálnych významov. Obec, ktorá sa nachádza v okrese Plzeň-juh sa volá Dolce, ale v nemčine volá Dolzen. Dolzen je aj zriedkavé priezvisko, hlavne v USA. Pravdepodobne najznámejšou nositeľkou tohto priezviska je spisovateľka Josephine van Dolzen. (Raccoon.city)
- Václav Vorlíček a Miloš Macourek o mnoho let později pro časopis Premiere v žertu "vzpomínali" (těžko říct, komu z nich slova patří): "Jednou z nekonečné řady celostátních akcí, které v sedmdesátých letech otravovaly život občanů, byla akce na podporu konzumace zeleniny. Pravda, situace byla tehdy vážná, mrkev a kedlubny zůstávaly ležet na stáncích, děti ve školních jídelnách houfně odmítaly špenát, málokdo už věděl, jak vypadá zelí. Se vší rozhodností dali jsme tedy své umění do služeb národního zdraví. Za rok po premiéře jsme s uspokojením konstatovali, že konzumace špenátu stoupla o 89,7 procenta." (NIRO)
- Zemánek (Vladimír Menšík) říká: „Pokud nechcete, aby se o vás psalo v Soudní síni...“ Soudní síň byla rubrika v novinách věnována soudním případům. (sator)
Reklama