Režie:
Václav VorlíčekScénář:
Milan PavlíkKamera:
Václav HuňkaHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Jiří Sovák, Libuše Havelková, František Filipovský, Otto Šimánek, Jan Šmíd, František Kovářík, Josef Hlinomaz, Renata Kroutilová, Pavel Nový (více)Obsahy(1)
Příběh o splněném dětském snu. Školáci objeví opuštěnou drůbežárnu s umělou líhní a dohodnou se, že si vypěstují svá kuřátka. Věnují tomu všechny síly a s napětím čekají, až malá kuřátka přijdou na svět. Než k tomu dojde, čeká je mnoho překážek... Děti si nemají bezcílně hrát, ale pomáhat záslužné věci, takové je poselství filmu. Parta uvědomělých pionýrů se tu ujme umělého pěstování kuřat a dohlíží, aby se řádně vylíhla. Do příběhu je vkládána humorná nadsázka i zásluhou některých postav dospělých. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (17)
Z meho detstvi jsem zvykly na jine filmy pro nejmensi od Vaclava Vorlicka. Tento se mi zda utahany, nezazivny a hlavne malo humorny... ()
Úsměvná pionýrská úderničina v režii Václava Vorlíčka. Ale jak já držel pěsti, aby šel proud a z těch vajíček v umělé líhni se vyklubala kuřátka. Pavel Nový ve své první filmové roli pionýra Vládi. Sovák - předseda Kalábek, Filipovský - kominík Klempera, Šimánek - učitel. ()
Heh! Tak tohle nám pouštěli na základce... už nevím zdali to nebylo v jiskřičkách. ()
2/10 Pionyri, pionyri, malovane deti... Takze meze uz byly rozorany, ted jeste stmelit mladez a budoucnost socialistickeho Ceskoslovenska je zachranena. K napeti je pouzita kureci lihen - agitka jagswina - Kaja Marik, maly Bobes ani Honzik uz nemaji sanci ()
Téměř zapomenutý dětský budovatelský film páně Vorlíčka. Děti pionýři se sami angažují, dospělí tam jsou také a jinak se nic moc neděje. Pavla Nového jako Vláďu jsem nepoznal. ()
Po filmu jsem si na obalu přečetl: "Ačkoli je film určen malým divákům, díky poetickému příběhu a skvělému hereckému obsazení jistě zaujme i dospělé." Nazývat budovatelskou a socialistickou výchovu mládeže a dětí poetickým příběhem, je přinejmenším velice svérázný postoj. Trochu, možná více než trochu, strašidelný pohled, který se pokouší nabarvit hovínko pastelovou barvou, zabalit ho do třpytivého pozlátka a rozhlašovat všude, že voní. Ty nejmenší dětičky zaujmou roztomilá pípající kuřátka, ty trochu větší půjdou raději farmařit na facebook. Herecké obsazení je zajímavé. Ale to je všechno, co se k hereckému obsazení dá říci. Je tu Jiří Sovák v roli svědomitého a laskavého předsedy družstva Kalába. Je zde František Filipovský v roli mrzoutského kominíka Klempery. Také Otto Šimánek v roli příkladného a aktivního učitele Hudravy. A taktéž František Kovářík a Josef Hlinomaz. Ale co z toho? Uvědomělý socialismus je dán a ostatního není ani jako šafránu. Hlavní je ve filmu dětská tlupa vesnických pionýrů, kteří se, kromě oficiálních pionýrských aktivit, zmůžou jen na partyzánské budovatelské dobrodružství a hry na družstevníky se střídavou svědomitostí. Nejdůležitější děti: jediná trochu zodpovědná je Hanka Klemperová (Renáta Kroutilová), technickým kutilem je Vláďa (Pavel Nový ještě s vlasy), předsedův syn Tonda (Jaroslav Drbohlav) je urážlivý, a ty nejmenší zastupuje Karlík (Jan Klozar) a neodbytná Maruška (Zuzana Hrnčířová). Naštěstí trápení netrvá příliš dlouho. Jen na konci jsem nabyl dojmu, že na výroku pana Menzela o Vorlíčkovi, jako zástupci režisérů druhé kategorie, něco bude. ()
Píseň ve filmu je "Rudé šátky na slunci hoří", hudbu k písni složil Svatopluk Havelka text písně napsal Josef Brukner, zpívá Kühnův dětský pěvecký sbor. Točilo se v obci Rosovice, v okrese Příbram. ()
Koupila jsem si nedávno tento film a nechala jsem ho nějaký čas ležet na stole z obavy, že si při jeho opětovném shlédnutí pokazím vzpomínku na dětství, kdy jsem ho viděla prvně. Moje obavy byly zbytečné. Tento milý, trošku naivní a přívětivý snímek mi i po letech zpříjemnil deštivé odpoledne a vyvolal vzpomínky na ty časy, kdy se mládež musela obejít bez televize, internetu a mobilů a zabavit se sama. ()
Nehodnotím film, ale svůj zážitek z něj. Malé dětské JZD: pašování kuřátek v kočárku, malí zaměstnanci tisku s páskou na ruce. Fakt sranda:). ()
Druhý film Václava Vorlíčka je už o něco lepší než jeho debut PŘÍPAD LUPÍNEK. Přesto i tento vyloženě dětský film dnešnímu divákovi nemá co dát. Opět středem příběhu je parta dětí. Tentokrát při dětské hře naleznou opuštěnou drůbežárnu a rozhodnou si vypěstovat svá vlastní kuřátka. Bohužel je to velice nezajímavé téma. Z celého filmu tak nanejvýš zaujme František Filipovský v roli kominíka. [227. hodnocení, 16. komentář, 60%] ()
Dětské filmy měli především za cíl vychovávat a poukazovat k napomáhání záslužných věcí. Pionýři se neměli jen tak potulovat a dělat lumpárny. Hrdinové tohoto snímku se pustili do umělého pěstování kuřat a to tajně. A práce to nebyla jednoduchá. Václav Vorlíček se toho zhostil dle potřeb své doby a nutno podotknout, že velice dobře. Nechybí ani odlehčený humor, který neškodí. Jistá naivita tu doslova září, ale slouží jen k jednoduchosti vyprávění příběhu. K zajímavostem patří první filmová dětská role Pavla Novýho. Tento snímek, byť svým způsobem agitační, má rozhodně dětem co říct i dnes. ()
Těžko uvěřitelný příběh o pionýrech – hospodářích. Co nedokázali školení odborníci z JZD, to se dětem s dávkou nadšení a improvizace podaří. Kupříkladu slepice jistě ocení zabalený bonbón. Ještě, že se jedná pouze o slepice, a že se nerozhodli odchovat stádo krav. Rychlý akční začátek – děti hrají bojovku. Pak následuje piplačka s vejcema: nezáživné. Hláška filmu: „Je to čistá rasa.“ Péče o kuřata už je lepší. Nejhezčí scéna: mladý Pavel Nový odnáší v náručí spící holčičku. Hezká hlavní představitelka: dobrý výkon. Vorlíček a produkční Rohan překvapili, že do filmu pro děti nenarvali tunu propandy. Nicméně podpis tu je: sign of silence: 13:13, 15:57, 55:38, 58:54. ()
Narodil se Pepíček!!!! A Pepíček bylo kuře..a ještě další,co měla jména na skořápkách,ale poznat j euž nešlo..nádhernej film...jak si děti "vylíhly" kuřata ...a co se okolo toho všechno dělo... ()
Dětská agitka, děs běs. Mladé stromky bylo třeba ohnout, ale zde to ohýbání bylo víceméně ku prospěchu věci. Dospělé role skvělé, občas i legrační, děti na jedničku. Klidně dám čtyřicet a nestydím se. ()
Jejda, na tomhle jsem byl kdysi strááááááášně dávno v kině a jak se mi to líbilo! Dnes se na to ale raději dívat nebudu, nechci přijít o dětské iluze. ()
Vzít do dlaně malé žluté kuřátko? To je velkým snem dětí našeho příběhu. A nezůstane jenom u sna. Děti nelení a zprovozní opuštěnou drůbežárnu s umělou líhní. Vypůjčí si knížku o chovu slepic a nakonec se jim povede sehnat i vajíčka. Rozdělí si služby na hlídání a s napětím čekají, kdy se ozve pípání malých kuřat. Ale než se tak stane, čeká je ještě mnoho překážek způsobených jak jimi samými, tak i dospělými, kteří mají s drůbežárnou úplně jiné plány. To jen ve stručnosti k tomuto poetickému příběhu, který vévodí skvělým hereckým obsazením. Snímek je sice určený malým divákům, ale zaujme i dospělého. ()
Příběh nesmírně agitační. Filmařsky velmi dobré! Doslova nabité vizuálními a režijními nápady. Klobouk dolů. Děti hrají slušně. Film netrpí nažehleností pozdějších dílek pro malé diváky. Mj. "Kniha o drůbeži" skutečně existuje a byla vydána roku 1956. ()
Reklama