Režie:
Petr VáclavKamera:
Štěpán KučeraHudba:
Jiří VáclavHrají:
Karel Roden, Lenka Vlasáková, Marek Daniel, Gabriela Škrabáková-Kreutz, Jitka Schneiderová, Ludmila Engelová, Miroslav Hanuš, Eduard Jenický (více)Obsahy(1)
Film Paralelní světy vypráví zdánlivě obyčejný příběh ze života, jehož variace možná prožil kdekdo z nás. Je to film o našich partnerských vztazích; v této době a na tomto místě. Asi to budete znát. Architekt Kryštof žije již několik let s Terezou. Zatímco pro Kryštofa je nejdůležitějším tématem života jeho práce, Tereza vidí život trochu jinak
Na půdorysu téměř vzorové studie vztahu mezi mužem a ženou se režisér Petr Václav pokusil zachytit postoje své generace a zkratkovitě naskicovat atmosféru naší doby. Neefektní komorní příběh je režírován neklidně a nekonformně, obrazy jsou působivé, ale zároveň jakoby přítomné v každodenní realitě. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (53)
Fantastický a neskutečně lidský snímek, pravidlo "míň je víc" se k tomuto filmu náramně hodí. Děj byl velmi realistický a obecně skvěle napsaný. Postavy byly všechny krásně rozvinuté a měly mezi sebou skvělou dynamiku. Herecké výkony byly taky skvělé, Roden a Vlasáková mezi sebou měli tak dobrou chemii, že bych si jejich hraný vztah lehce dokázal splést s realitou. Prezentace byla taky dobrá, ale přišla mi spíše nevýrazná, z celého filmu byla právě jeho vizuální stránka podle mě zároveň i jeho nejslabší. Hudby ve filmu bylo málo, ale právě tak se mi to líbilo, a když už tam hudba byla, tak byla výborná. 9/10 ()
Zajímavej chlapík, tenhlecten Petr Václav. Že on toho asi v Česku moc nenatočil? Že on se v současnym českym lehce zahnívajícím filmovým rybníku ani moc neangažuje? Že on žije jinde? - Není divu, vždyť on dělá skutečný filmový umění, a o to dnes v Česku zájem není, tady jede Renč, Troška, Poledňáková, Nellis, Hřebejk a jak se všichni ti žabaři jmenujou. - Jednu hvězdu dávám Paralelním světům za odvahu. Ten film ale bohužel trochu trpí tím, čím se vyznačují jeho hrdinové, jistou zacykleností, přílišnou zahleděností do sebe, občas tomu chybí švih. U Cesty ven je vidět, že už je dílem podstatně zralejšího filmaře a tímhle neduhem netrpí. Ocenění si zaslouží surreálné snové výjevy a až bergmanovská tvrdost v zobrazení vztahů a krizí postav: poctivost je první podmínka autentickýho umění a tohle je jeden z mála současných/nedávných českých filmů, kterej se jí vyznačuje. Je skvělé vidět český film, který si projednou nelže do kapsy. ()
Příjemný komorní příběh dvou vzájemně se odcizujících bytostí, který mě odzbrojil svojí upřímností, uvěřitelností a skvělými hereckými výkony Karla Rodena a Lenky Vlasákové. I přes obrazovku (plátno) bylo hmatatelné vnitřní pnutí Kryštofa například ve chvílích, kdy nemohl realizovat svou práci a musel se opakovaně přizpůsobovat přání klienta. Stejně tak byla fyzicky velmi nepříjemná scéna návštěvy Terezy u gynekologa... ()
Všichni mají Nokie 5110 a všem vyzvánějí a vyzvánějí pořád stejnou melodií. Já měl až Nokii 3310. Jako vždy excelentní Karel Roden, nadprůměrná Lenka Vlasáková. Velmi slušná kamera Štěpána Kučery, syna Věry Chytilové, dává filmu hodně potemnělý nádech. Otec Jiří Václav k tomu napsal celkem nijakou hudbu, námět, scénář režii si vzal pod palec syn Petr Václav. Námět je zajímavý, ale scénář je dost plytký a hodně nedotažený. Působí to jako díl seriálu, neviděl jsem předchozí ani další díly, takže dost těžko chápu souvislosti. Vidět a zapomenout. ()
Aspoň jeden film dokázal Václav natočit bez cikánů, chvála za to, jinak sem tam viděl odkaz na Saló a na Postavu k podpírání, dvě jasný scény (zasraný zadky a rakev), kerý k tomu odkazovaly. Viděno znovu po 20 letech a celkem to furt de, jen ten Roden byl poznamenanej tou rolí v tom americkym trilleru,a Vlasáková byla dobrá. Byl v podstatě její film. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (4)
- Kniha autorky Valérie Valère s názvem „Le Pavillon Des Enfants Fous“, kterou Tereza (Lenka Vlasáková) překládá, u nás nikdy nebyla přeložena, stejně jako další kníhy od této mladé autorky s tragickým životem. (sator)
- Film získal hlavní cenu festivalu Finále Plzeň. (Elisebah)
- Hlavní ženská postava sklidila od mnoha (především) žen sprchu velmi negativních ohlasů. Její představitelka Lenka Vlasáková k tomu po několika letech s úsměvem řekla: "Za Terezu mě nenávidí dodneška. Zdá se mi, že je pobouřila její netečnost, neschopnost poradit si sama se sebou, což jim na začátku jedenadvacátého století připadalo nepatřičné. Žena přece už dneska ví, co má dělat, v žádném případě se nenechává ovládat silnějším partnerem a tak dále. Pro všechny tyhle redaktorky Cosmopolitanů a Harpers Bazaarů to bylo zkrátka něco nepředstavitelnýho. Dokonce i paní režisérka Chytilová za mnou přišla a říkala: 'Jste ve skutečnosti taky taková příšerrra? Čerrrpal ten Petrrr hodně z vás?' Spousta žen si mě s Terezou spojila - vůbec nechápu proč! Já přece nejsem vůbec depresivní." (NIRO)
Reklama