Režie:
Otakar VávraKamera:
Josef IllíkHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Elo Romančík, Vladimír Šmeral, Soňa Valentová, Josef Kemr, Lola Skrbková, Jiřina Štěpničková, Marie Nademlejnská, Miriam Kantorková, Lubor Tokoš (více)Obsahy(1)
Do města Šumperka je povolán Inkvizitor, aby vyšetřil přestupek jedné žebračky. Zkonstruuje proces, jehož metody zaručují doznání všech obžalovaných. Proti spořádaným a ušlechtilým občanům se náhle vynoří moc, která pod rouškou očišťování kraje od čarodějnic sleduje pouze vlastní obohacení, a která neváhá pro tento cíl obětovat desítky životů nevinných lidí a zničit své odpůrce. (Bontonfilm)
(více)Recenze (967)
Neviem....ale mna nejako toto zásadné dielo našej spoločnej Československej kinematografie výrazne neoslovilo a chvílami mi aj napriek úchvatným hereckým výkonom(Romančík,Šmeral a mnohí ďalší) prišlo dosť nudné.Asi zato môžu hlavne novodobý novátori(Troška,Vorel,Hřebejk) na ktorých som odchovaný a vďaka ktorým potom ťažšie chápem napríklad túto klasiku Otakara Vávru! ()
Jeden z nejlepších tuzemských filmů. Atmosféra středověku se na vás pověsí jako kámen na laně kolem krku a škrtí až... Do konce filmu. ()
Vynikající film pana Vávry - podle mého názoru jeho nejlepší počin. Nelze si nepovšimnout spojitosti s procesy v padesátých letech v Československu. Hodně bych ocenil i velmi přesvědčivé herce, např. pana Kemra, Šmerala, apod. Rozhodně se nemyslím, že by film nějak otevřeně útočil na církev. Ta ze snímku nevychází vyloženě špatně. Prapůvod neřádstva (krásný výraz, co?) bychom spíš měli hledat v obyčejné lidské touze po moci a majetku, jež odpudivě využívá křesťanskou víru pro své účely. ()
Další skvost z českých luhů a hájů. Tématem pálení čarodejnic mě dost zaujal, navíc pracuje s autentickými procesy. O to více nutí snímek zamyslet se. Inkvizice byla určitě vždy velice krutá a zároveň velmi mocná. Pokud jste se dostali do jejích spárů, bylo těžké a spíše až nemožné, se z nich vymanit, zejména díky tehdejším můčícím technikám, které vás donutili říkat "pravdu". Je tedy jasné, že pravděpodobně málokdy byla oprávněná. Kruté časy. ()
na černobíé filmy mě moc neužije. nebudu popírat že už jsem z té novější generace, ale občas se některé kousky( hlavně s Vlastou Burianem) zapíšou do mé paměti. Tohle bych nevěřil že mě to přiková k židli,ale zmýlil jsem se. Věrohodné filmové zpracování literárního díla. ()
Neobyčejný film, jenž přesně ukazuje neomezenou moc a krutost ve své nejhrubší podobě. Navíc si myslím, že díky použitému jazyku, kterým se tam mluví, dokáže tato událost z historie našich dějin oslovit i současného mladšího diváka. ()
" Otče náš, který jsi na nebesích, odpusť nám.... Ne, neodpouštěj naše viny - ani jim, ani mně, protože jsme ve tvém jménu zhřešili proti člověku." Nu, ano! Silný film, ten pocit po dokoukání se nám, myslím, uloží hluboko. ()
A co vaše svědomí? Pane děkane, já nejsem teolog, já jsem právník... ()
Nebyť Arronofského Fontány, stala by sa táto česká klasika najlepším filmom, aký som kedy videl. Ponuré, smutné, neskutočne atmosferické, a dokáže pekne zhnusiť, ale nepoznám film, ktorý by lepšie poukazoval na to, ako sa dá zneužiť moc, kedy už človek nie je človekom, ale "tým nahore." 10/10 ()
Na to se nedalo koukat :( ()
Prozraď, co jste dělali na Petrových kamenech ?!?! ()
Dôležitý film. Doby a metódy sa menia, pohnútky a ľudské povahy sú však stále rovnaké. Využívanie strachu a moci k osobnému prospechu stále zostáva. Ja veriaci nie som. Všimol som si však dôležité posolstvo, ktoré nesie film aj veriacim. Ak veríte, nepotrebujete k tomu cirkev. Nepotrebujete zhýralého, vyžratého duchovného, alebo honosné kostoly vykladané zlatom. Viem, že aj v cirkvi je už doba iná, ale toto je další príklad toho, akým spôsobom cirkev stáročia hromadila majetok. To však s posolstvom náboženstva nemá nič spoločné. ()
"Horší než mor, inkvizitor je", jak zpívá Törr ve stejnojmenné skladbě jako tento snímek. Vykonstruované procesy, inkvizitor s bezednou mocí s příběhem, který se sice udál velmi dávno, ale s obměnami lze použít i v současnosti. Film o zvěrstvech katolické církve, která měla být již dávno zničena. Zanechalo ve mě silný dojem bezmoci. ()
Jeden z mála skvěle hodnocených filmů, které nikdy v životě nechci vidět znovu... ()
Mé pocity z tohoto filmu jsou příliš roztroušené na to, že se vlastně v jednom shodují. Je to geniální snímek, který mě donutil přemýšlet o lidském pokrytectví a samozřejmě i o tom, jak jde zneužít absolutní moc. Záporná postava mě naprosto nepochopitelná, nelze se do ní vcítit a soucítit s ní a právě to ji dělá tak úžasnou a komplexní. Jen je tedy škoda, že z něčeho nebyla obviněna i hraběnka, je ale možné, že právě toto by film dost shodilo. ()
100% za poučnost. Je vtipné, jak tu většina lidí ani neví, že to není o čarodějnicích, ale o komunistech. :D ()
Co mi to jenom připomíná? Už vím. Podobné metody jako u Gestapa, NKVD, STB. Je vidět, že od středověku se do moderního věku mnoho, co se vykonstruovaných procesů týče, nezměnilo. A taky už tehdy v 17. století se obvinění svá vynucená přiznání učili nazpaměť. Jo inkvizitor Boblig to bylo zvíře. ()
Téměř nikdy se mi nestává, že by mě zklamal film natočený na základě knižní předlohy. Aby také ne, když množství filmové a seriálové tvorby vycházející z literárního zdroje, které bych měla zevrubně načtené by se dalo spočítat na prstech obou mých horních končetin. Kladivo na čarodějnice tak představuje jednu z mála výjimek. A snímku to žel ďáblu vůbec nesvědčí. V tomto hodnocení se připojím na stranu těch věčně nespokojených knihomolů, kteří mají pocit, že jim vzácná literární díla byla na filmové plátno převedena (celkem pochopitelně) v příběhově vykostěné podobě. Kromě děje se však zdá "vykuchaná" i hloubka a charakteristika jednotlivých postav a logicky rovněž atmosféra, která v takto krátkém časovém úseku nemůže být dostatečně budována, což působí dojmem, že film byl narychlo sešit švadlenou sice zručnou, nicméně mající obrovský nedostatek prostoru. Jako velký příznivec minisérií si proto říkám, jak moc by Kladivu na čarodějnice slušela a ve všech ohledech prospěla právě tato forma. Protože se mu však pravděpodobně takové pocty nikdy nedostane, je třeba radovat se alespoň z verze Otakara Vávry, který si za snahu zaslouží o hvězdu navíc v mém hodnocení. ()
Prvně napíšu, že nebudu hodnotit charakter našeho rodáka z Hradce, který toto dílko režíroval. To už tu rozebrali jiní a jeho student Emir Kusturica si jej dodnes váží. Neznal jsem ho, chovám k němu respekt, ale... Že toto vůbec vzniklo, za to vděčíme především úžasnému spisovateli panu Kaplickému. Kladivo na čarodějnice je jeho opus magnum, a že dobře věděl o čem píše, se mi potvrdilo v jeho knize Smršť, kterou věnoval povstání sedláků u Chlumce nad Cidlinou. Samozřejmě si samotné povstání upravil po svém, ale když přesně popisoval místa a obce v našem mikroregionu v dané knize, která velmi dobře znám, bylo jasně vidět o čem píše, a že je také důkladně prošel. Ale k podstatě filmu jako takového. Šedesátá léta byla zlatou érou naší kinematografie, ale osobně Otakara Vávru do ní neřadím. Jeho režisérský rukopis mi přijde jako mix jeho filmů z třicátých a padesátých let, to samé platí i pro tento film. Často jsem si říkal, jak by tento film asi vypadal ve stejném obsazení pod pevnou rukou pana Vláčila, který příkladem středověk ve filmech Údolí včel a především Markétě Lazarové ukázal tak, jak si ho má fantazie při četbě knih vždy obrazově představovala. A to nemluvím o zahraničních mistrech jako Jean-Jacques Annaud a Andrej Tarkovskij s jejich výpravně úžasnými díly Jméno růže a Andrej Rublev. Kladivo na čarodějnice je memento, které bude platit v každé době a za každého režimu. Za doby normalizace v něm jisté osoby viděly paralelu s politickými procesy a atmosférou 50.let, o čemž by mohla vyprávět jejich oběť paní Jiřina Štěpničková. Ta se ve filmu stala obětí inkvizitora Bobliga, v reálném životě si odseděla pár let za pokus odejít z republiky. Boblig je ve filmu přesvědčivě stvárněn panem Šmeralem, který využije lidské blbosti ke svému obohacení. Že má v ruce nástroj vytvořený tlupou velebníčků, jenž za století neviděli osobně nic z toho, co se píše v té jejich svaté fantasy knize, je jen jeho trumf. A lidská blbost na pověry a pohádky další trumf. A lidský strach v kombinaci s tím vším dohromady je trumf ten největší. A on toho využije. Dej do ruky člověku moc, pak poznáš jeho skutečný charakter. V knize vše rozebrané do puntíku přesně - například první setkání hraběnky s oním inkvizitorem - tlustým dobytkem, kdy začnou hned při prvním setkání první pochybnosti, ale vše nabere jiný spád. Jen si přečtěte i knihu:) A nakonec tu máme zmar, strach, smrt a lidské neštěstí. Dodnes všechny ty svaté výplody vídáme kolem nás po celém světě ve formě krásných staveb kostelů a chrámů, které se mi paradoxně velice líbí. Že však za tím vším stojí banda fanatiků a vychcánků, to je již věc druhá. Osobně jsem velmi rád, že se naše kotlina řadí mezi nejvíce ateistické národy. Za dobu existence lidstva už vzniklo tolik církví, tolik řádů, tolik bohů a tolik náboženství, že by se v tom už pomalu nevyznalo ani prase. A ta naše křesťanská všechny ty své větve, které se často nedohodnou ani mezi sebou, dovedla k naprostému extrému. Islám rozebírat ani nebudu. Při představě, že tahle banda a jejich pověrčiví pohůnkové v takovém Španělsku v podstatě vládli zemi formou svaté inkvizice, je na kebuli. Tam jim do krku šlápl až Napoleon při jeho sousedských návštěvách ostatních zemí. Fuj, to jsem se rozjel. Film jasných pět upálených čarodějnic, ale jsem přesvědčen, že se z toho dalo vymáčknout více. Námět jako takový, jak je napsán, má světové atributy. () (méně) (více)
Názorná ukázka toho, jak dokáže církev zblbnout lidi a ještě z toho mít užitek. Otřesná doba!!!! ()
Reklama