Režie:
Otakar VávraKamera:
Václav HanušHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Karel Höger, Florence Marly, František Smolík, Nataša Tanská, Miroslav Homola, Jaroslav Průcha, Jiří Plachý st., Eduard Linkers, Bedřich Vrbský (více)Obsahy(1)
Krakatit je název pro třaskavinu s nepředstavitelně ničivým účinkem. Sám její vynálezce, inženýr Prokop, se jí zalekne, avšak pro mnohé jiné představuje vytoužený nástroj absolutní moci. Ve stejnojmenném románu Karla Čapka, vydaném roku 1924, byly Prokopovy pokusy a jejich následky čistě autorovou vizí. Proti tomu filmová adaptace, jež vznikla nedlouho po druhé světové válce a útocích na Hirošimu a Nagasaki, zčásti zjevně reflektuje skutečné události. Mimo naléhavý morální apel dodnes strhuje svou delirickou atmosférou a vizuální vynalézavostí v reálných exteriérech i fantastických kulisách. (NFA)
(více)Recenze (248)
Filmový Krakatit (1948) dokazuje, že Čapek byl prostě génius, který předběhl svými vizemi a myšlenkami svou dobu, že Vávra jako režisér uměl na svou dobu opravdu progresivní moderní filmové postupy a že Karel Höger (nar. 1909) uměl víc než jen nadabovat Rumcajze. Bonusem je černobílá barva, která tomu dodává atmosféru stoprvního procenta. ()
Lze takový mistrný román jako Krakatit vůbec převést na plátno? Otakar Vávra dokazuje, že lze a navíc k tomu lze přidat ještě něco málo navíc a zasadit to do tehdejších aktuálních socio-ekonomických (poválečných) problémů a vybudovat atmosféru, která i po více než šedesáti letech od natočení oslovuje. ()
Ve své době snad tento film nešel natočit lépe a já se táži, dokázali by jej součastí čeští tvůrci natočit lépe nyní? Vážně o tom pochybuji. Film je nasnímán úžasně, trošku ve stylu NOIR. Snové pasáže jsou úchvatné, stejně jako výkony herců a citlivý přístup režiséra, která si neuletěl, ale zůstal věrný knižní předloze. Jedním slovem ´úžasné". ()
Čapkův román jsem po pravdě nečetla, takže nemohu posoudit, jestli zlo ztvárněné ve formě náckovství a dobro jako socialistické budovatelství, je tam dosazeno ideologií doby. Nicméně krásná dekadentní a apokalyptická atmosféra je unikátní a nedovedu si představit, kolik času musel asi pan Höger strávit ve stavu předstírání upoceného a vyšinutého transu, když tento skvělý film vyráběli. ()
Výtvarná stránka perfektní, herecké výkony oslňující, hudba skvěle podporuje ponurou atmosféru... jen ten děj je na mě poněkud komplikovaný a místy až příliš zdlouhavý, pět hvězd tudíž udělit nemůžu. Krakatit ale rozhodně za zhlédnutí stojí, už jen kvůli úžasné Vávrově režii. ()
Na první pokus jsem tento film nedal, prostě mě nebavil, když jsme se ale ve škole začali v teorii filmu učit o prvorepublikových filmech, tak jsem se odhodlal a na film se podíval znovu, a ta ponurá sci-fi Čapkovská atmosféra mě vtáhla. Čapka mám jako spisovatele rád (i když mi ty jeho zápletky někdy přijdou trochu absurdní) a Vávra je pro mě ve filmařině mistr, proto mi tento film přišel (jak jsem již napsal, napodruhé, opravdu se za to stydím) úžasný, i když je pravda že příběh se chvílemi trochu táhl a i na podruhé jsem měl pocit, že to asi nedokážu dokoukat. ()
Naprosto souhlasím s golfistou. ()
Skvělý film s naprosto geniální hudbou a kamerou. FIlm naprosto vystihuje Čapkovi myšlenky a jako černobílý působí v současné době ještě přesvědčivěji! ()
Velmi působivé zpracování. Když máte rádi knihy některého spisovatele, přistupujete k filmovým přepisům jeho látky většinou velmi kriticky, zde však nelze nenapsat kritiku kladnou. Otakar Vávra skutečně patří k našim předním režisérům a troufnu si tvrdit, že povahu tohoto Čapkova díla vystihl věrně... ()
Vávrova režie mi nesedí, spíše mi připomíná školní cvičení a tato akademičnost mi v kombinaci s Čapkem nepasuje. Role princezny byla tragická, Hoger ovšem tradičně výtečný. Již v útlém dětství jsem byl tímto filmem oslněn a tíživou atmosféru si pamatuji doposud. Hvězdičky sypu spíše za předlohu a za roli Prokopa. ()
Apokalapticko-utopická vize světa par excellence. Velmi temný příběh, ke kterému Vávra nepotřeboval žádné speciální efekty a přesto vytvořil výbornou sci-fi. ()
Jó, kdyby už byl diazepam.. ()
Neuvěřitelná atmosféra, hvězdu dolů dávám za to, že mě nebavilo od začátku vědět, že je Prokop v nemocnici, ale přišel bych si na to jako divák postupně sám. ()
Při čtení Krakatitu jsem měl dojem, že ho Karel Čapek psal pod vlivem nějakých omamných látek. Je to neskutečně bizarní surrealistická kniha se sci-fi námětem, který ovšem není pro děj tak tolik důležitý, jak by se mohlo zdát. V románu inženýr, starý mládenec Prokop bojuje s dilematem. Otázka zní SEX nebo KRAKATIT? V románu se objevuje překvapivě i na tu dobu odvážná erotika. A tady vidím největší provinění filmu. Z Prokopa je udělán hrdina, který nikdy nezapochybuje, v knize však dokonce podlehl a Krakatit byl připraven vydat! Princezna, ve filmu pyšná a naprosto amorální, v knize mnohem kladnější, soucitná a nakonec to byla ona, jež zachránila Krakatit před zneužitím. Mimo to snědá jako amazonka ("To je ale rasa!" - napsat někdo něco takového dnes, byl by minimálně za nácka). Začátek a konec filmu ale hodně přesně kopírují děj knihy. Mezitím je dosti vynecháno, ale kromě výše uvedené změny charakterů to nebylo úplně ke škodě. Film nabízí uspokojivé vysvětlení všech podivných událostí, která kniha neposkytuje, i když celý film (upadl do bezvědomí už v Praze) nebo jeho značnou část (znovu přišel relaps v Týnici) můžete vnímat jako Prokopovo blouznění. A to je asi možná i důvod proč se ve světě ujal Čapkův Robot, ale nikoliv Krakatit, jehož děsivost svět zanedlouho poznal v podobě atomové bomby. R.U.R. sice též řešil morální stránku věci, ale držel se pořád velmi blízko svého námětu. To Krakatit minimálně polovinu knihy věnuje chtíči Prokopa. ()
Zvláštní snová atmosféra provází toto zpracování varujícího Čapkova románu a K.Högerovi to sedlo. ()
Jestliže byste dnes hledali takto poctivé filmařské řemeslo, vaše pouť bude o poznání delší a strastiplnější, než psychotická cesta inženýra Prokopa. ()
Karel Čapek snový, varující, přemýšlivý. Film na hranici roku 1948, po zkušenosti Druhé války a po Hirošimě a Nagasaki. Modla demokratů se stává i modlou "revolucionářů" ... zvláštní všeobjímající. Karel Höger jako chemik, který bojujeje (galénovsky) proti zneužití svého vynálezu KRAKATITU, marně... Cestou je útěk od falešné moci... ()
Temná atmosféra knižnej predlohy je na plátno prenesená skvele. Samotné prevedenie príbehu na mňa pôsobilo chladne a mám pocit, že len sucho okopírovalo knihu. Po filmovej stránke nám Vávra, okrem spomínanej prvej vety, nič špeciálne neponúkol. ()
"Život je třaskavina, víš? Prásk... Člověk se narodí a rozpadne se.. Bum!" Film jako takový mne tolik nezaujal, důležité bylo ale poselství tohoto protiválečného dramatu . "Vynajdi něco, aby to lidem pomáhalo, ne je zabíjelo, pak to bude veliká věc... Aby to svítilo a hřálo!" ()
„Děj se odehrává ve fantasii horečného snu“ – přiznání hned na začátku, že atomová bomba je pouze fantas(magorie). „To rozmetá celou Prahu. Smete, odfoukne.“ – blábol. „Počkej, to není možné. To je nesmysl.“ – pravda. „Každá látka je třaskavina. Voda je třaskavina. Já jsem našel atomové výbuchy.“ „Možná, že by taková hrozná věc nahnala všem strach.“ – přesně kvůli tomu byl stvořen prolhaný podvod jménem jaderné zbraně. Propaganda evoluční (evil...) T E O R I E - uctívání Darwina: „Budete asi velmi slavný.“ „Jako Darwin.“ „Darwina nesli ke hrobu vévodové.“ „Krakatit mohl rozbít celý svět.“ – další omílání prolhaného nesmyslného podvodu, že jaderné zbraně mohou několikrát zničit svět. Komediální Vnouček v roli Hitlera. Jeho nejhorší výkon v historii. Blamáž. Höger – pěkný výkon. Florence Marly – vynikající. Tradičně vtipný Linkers. Tenhle týpek snad neumí být vteřinu vážný. Zednářská symbolika: 33 - 15:54, 1:35:54; 1:13:05 – had omotaný kolem princezny. Vyslanec démon. Čapek nebyl žádný „vizionář“. Pouze loutka, která psala, co jí v lóži řekli. ()
Reklama