Režie:
Aleksandar DjordjevičScénář:
Siniša PavičHrají:
Ljubiša Samardžič, Bora Todorovič, Vesna Čipčič, Branko Cvejič, Tatjana Beljakova, Ranko Gučevac, Dragomir 'Gidra' Bojanič, Nikola Simič, Dara Čalenič (více)Obsahy(1)
Legendárny desaťdielny juhoslovanský seriál z osemdesiatych rokov o večnom fluktuantovi a hypochondrovi Borivojovi Šurdilovičovi. (peteriko)
Recenze (29)
Šurda Šurdilovič byl v socialistické televizi zjevením z jiného světa. Geniální flegmatik s nepřekonatelným odporem k jakékoliv práci, nebyl zrovna typickým hrdinou doby. Dodnes mi není jasné, jak se mohl na naše obrazovky probojovat. Zvlášť když při prvním uvedení (cca 1982) byla ještě nějaká "perestrojka" naprostým sci-fi. Možná si bolševici mysleli, že lidé budou Šurdu odsuzovat. (I když tohle se mi jeví jako naprosto zcestná myšlenka.) Lidé ho samozřejmě zbožňovali. Všichni mu záviděli jeho bezstarostnost a jeho (vlastně úplně zdravý) přístup k životu. O dekádu později, když se to v bývalé Jugoslávii začalo hromadně mydlit, nechápal jsem: Tohle je přece kraj Šurdy Šurdiloviče! Jak se to mohlo stát? "Horký vítr" patřil ve své době k vůbec nejkultovnějším seriálům: Jako dnes máme LOST a PRISON BREAK, tenkrát vládl Claudius se Šurdou. K mým nejoblíbenějším scénám patří ta, v níž se svérázný hrdina seznámí se svým budoucím věrným druhem (oba dva byli ideálními komickými typy, na jaké se nezapomíná): Šurda coby lazebník zjišťuje, že se k jeho holičství blíží nějaký chlapík (patrně další práce). Okamžitě uléhá a simuluje nevolnost. Poněkud přitroublý zákazník je ležícím holičem nejdříve využit k tomu, aby uvařil kafe a naservíroval mu ho (Šurda nemůže vstát, protože by se mu "odkrvila hlava"). Když pak zákazník vyjeví své přání ("oholit"), Šurda jej požádá, aby si zatím, než mu bude trochu lépe, namydlil obličej. Zcela zmatený chlapík se tedy s brbláním namydlí. Šurda jej chvíli zamyšleně pozoruje a nakonec absurdní situaci korunuje větou: "Víte, pořád se mi to nezlepšilo. Nemohl byste se oholit sám?" ()
Matně si vybavuji tento příběh z nuzného prostředí, jehož hlavním hrdinou byl hochštapler jménem Borivoj Šurdilovič a také si vzpomínám že dospělá část naší domácnosti se nad jeho eskapádami výborně bavila. Mně osobně utkvěl z celého seriálu jediný dialog, kdy se vnouček ptá: "Dědo, co je to sex?" "Neříká se sex, ale keks." "A co je to sexuální maniak?" "Říká se keksuální, ničí keksy."A teď podle toho zkuste něco hodnotit. ()
Vruč vetar (Horúci vietor) bol suverénne najlepší seriál zo socialistickej Juhoslávie, ktorý sme všetci milovali. Ženské publikum navyše milovalo hlavného hrdinu - Bořivoje (Šurdu) Šurdiloviče (píšem to po česky, ako mi to utkvelo z českého dabingu). Moje spolužiačky na strednej dostávali spravidla hysterický záchvat, keby sme ich čímkoľvek zaťažovali v čase tohto seriálu. Raz sme museli kvôli tomu dokonca prekladať triedny večierok. - Eh Karle, boga ti, ovo tipična Jugoslavija – povedal mi položartom jeden známy Juhoslovan, ktorý chodil v osemdesiatych rokoch do Bratislavy a s ktorým som sa bavil, nakoľko je seriál reálny. Zhruba si pamätám, že Šurda nerobil v podstate nič, jeho žena bola doma na plný úväzok, bývali u strýka a jeho manželky, ktorí tiež nerobili nič a žili zo strýkovej penzie. Proste v týchto (od nás južnejších) kultúrach nie je také sociálne zabezpečenie ako u nás, ale človeka drží rodina. Spomínam si tiež na hudbu, ktorá sa mi páčila, hoci stredomorské presladené melódie nemám rád. No a Ljubiša Samardžič je herec špičkový (tam som ho po prvý krát videl v takej veselej úlohe, predtým len ako partizána vo vojnových filmoch), o tom bez debaty. Za spomienky na strednú školu a dobrý film štyri hviezdy. ()
Jednom odletječe ptice, ulice naše ostače bez sunca, čovjek ispratiče ženu, dugo na vjetru još stajače sam! Jednom odlazi svako putem svog života na rastanku samo srce kaže ja ču se vrátiti. Nezapomenutelnou píseň Olivera Dragojeviče "A sad adío i ko zna gdje, i ko zna kad" se Šurdovým tanečkem jsem tančil jako kluk v obýváku před televizí. ()
"Ošklivci točí filmy a zpěváci bez hlasu mají úspěchy, tak proč bych já v tom zmatku nemohl uspět?... Ty? Tak velký zmatek tu snad ještě není!" Ale já myslím, že byl! Tento seriál jsem jsem naposledy viděl jako dítě, takže jsem byl zvědavý, jak tento "jugoslávský socialismus" přijmu teď, ale zklamán jsem nebyl. Ti Balkánci mají jinou náturu, ale bláznivci jsou všude! K tomu s parádním Heřmánkovým dabingem. ()
Reklama