Šógun - Série 1 (2024) (série)
Režie:
Frederick E.O. ToyeKamera:
Sam McCurdyHrají:
Cosmo Jarvis, Hirojuki Sanada, Tadanobu Asano, Anna Sawai, Yûki Kedôin, Tommy Bastow, Hiroto KanaiObsahy(2)
Po tragickej smrti Blackthorne zvažuje skutočnú povahu Toranagovho plánu. (Disney+)
Recenze (29)
Rozumím rozhodnutí produkce. Z ekonomického hlediska je to vlastně brilantní tah. Ušetří za absenci vyobrazení velké bitvy na kterou všichni čekali. A zároveň si nechají otevřenou možnost pro pokračování. V prvním případě je příběh nedokončen (např. počínání rady vyšumí v nic), v druhém případě jde o klamavý marketing. Obojí nakonec tzv. minisérii nesvědčí. ()
Tak nějak jsem se nemohl zbavit pocitu, že obětí Mariko seriál skončil. Finále může být zklamáním pro ty, kteří očekávali "epickou bitvu", ale Shogun byl celou dobu komorní konverzační poezií, tak proč celý tón kazit - hlav bylo useknuto i tak dost. Jako celek je seriál zjevením v dnešní produkci a můžeme jen doufat, že nevznikne pokračování, které už by nemělo z čeho čerpat. PS: tu smrtelnou postel si tvůrci mohli odpustit. ()
Začátek posral nejen epizodu, ale i další řady seriálu. Jako proč je třeba prozradit, že mamlas je po celý zbytek seriálu nesmrtelný? Navíc díky těm pobledlým vnoučatům je jasné, že u žádné japonky štěstí nenašel. Tohle je prostě scenáristická idiocie. Trapné divadlo se sebevraždou díky tomu vůbec nefunguje. Mimochodem, kdo čekal válku, bude HODNĚ zklamán. Dočká se je jen blábolení (pardon… rozkrytí velkého plánu). ()
"Za to jsem bojoval, to jsem plánoval celý svůj život. Já, já jediný jsem dědicem říše. Stanu se šógunem. A dám vzniknout dynastii. To všechno je nyní uskutečnitelné díky Mariko-san a barbarskému cizinci, který připlul z východních moří. Mariko-san, bylo tvou karmou slavně zemřít a vstoupit do věčného života. Andžin-san, příteli, tvá karma spočívá v tom, že se již nikdy nedostaneš z těchto ostrovů. Má karma je stát se šógunem." _____________ Tak končí kniha. Tak končí seriál. Tak to má být. ()
Co to proboha bylo? Potom, co se dařilo celých devět epizod držet scénaristickou laťku tak vysoko, že o ní letadla drhla spodkem trupu, se nám teď najednou válí někde trávě. Celá (v románu naprosto klíčová!) pointa s rukojmími je vyřešena jednou větou, některé zvraty v jednání postav si tvůrci tahají ze zadele a velké finále se odbyde formou trapné vysvětlovačky. Ano chápu, že na pořádnou bitvu nebyly prachy, ale tohle je prostě jen takové hodně smutné vyšumění do ztracena. ()
Zajímavosti (1)
- Bitva u Sekigahary, zmíněná v závěru Toranagou, se udála 21. října 1600 a znamenala začátek 250 let šógunátu. Armáda vedená Ishidou byla početnější, Ieyasu Tokugawa (historický předobraz Toranagy) však dokázal mnohé z jeho spojenců přesvědčit, aby se do boje nezapojili a zvítězil. (Jirka_Šč)
Reklama