Režie:
Robert WieneKamera:
Willy HameisterHudba:
Alfredo AntoniniHrají:
Werner Krauss, Conrad Veidt, Friedrich Fehér, Lil Dagover, Rudolf Klein-Rogge, Hans Heinrich von Twardowski, Rudolf LettingerVOD (1)
Obsahy(2)
V malém severoněmeckém městě šíří Dr. Caligari strach a teror s pomocí Cesareho. Ve dne Caligari vystavuje Cesareho na veletrhu, kde v hypnóze předpovídá budoucnost. V noci však Caligariho otrok prochází městem a páchá na příkaz svého pána šílené vraždy. Když jedné noci zemře mladík, kterému Cesare předpověděl blížící se smrt, začne Francis podezírat Dr. Caligariho. Když Cesare unese Francisovu přítelkyni Jane, podezření se mění v jistotu. Tento filmový skvost je ukázkovým příkladem expresionistického filmu a přispěl k mezinárodnímu uznání německé kinematografie. (Film Europe)
(více)Recenze (346)
Tenhle film jsem sháněl několik let a vůbec nelituju. Na rovinu přiznávám, že výtvarné pojetí scén mi zcela vyrazilo dech a při prvním shlédnutí jsem si ze snímku neodnesl po příběhové stránce ani po stránce hereckých výkonů nic. A i po dalších projekcích je vizuální podoba kulis to dominantní, skvěle dokreslené ostatními "detaily", už kvůli ní je to za 5 hvězdiček. Neuvěřitelný zážitek. ()
Na tohle by mohla vzniknout v dnešní době hezká interpretace na seriál, protože film, který poskytl tuto tématiku k zamyšlení a prohloubil ji do neuvěřitelných rozměrů tomu dal dobrou možnost, neboť je zpracovaný přímo úchvatně, a tak po právu zasluhuje obdivu. ()
Významný a svojský počin v dejinách kinematografie. Snímok iste každého zaujme svojou netypickou výtvarnou zložkou, ale i atmosférou. Všetka nepravidelnosť a nelogickosť sveta, v ktorom sa hýbu postavy predsa len dostane vysvetlenie v záverečnom twiste. Zo záverečnej doktorovej vety mrazí. Jedná sa i o skutočného praotca thrillerov kvôli kreácii Caligariho a hlavne Césara. Jeho napadnutie Jane je ikonické, a i v režijnom prístupe k vražde Alana badať počiatky Hitchcockových inšpirácií. ()
Expresionistická lahůdka, do které jsem se pouštěla s jistýma rozpakama a když jsem viděla první záběry se silně "divadelně" nalíčenýma hercema, trochu mi cukaly koutky. Jenomže ono se to rozjelo a z dílka se vyloupl výbornej počin. Dějovej zvrat na konci mě potěšil ("ono to není úplně blbý ani obsahově!"), vizuální stránka skutečně nadchla. Kdo rád filmy "pro oko", bude spokojen. ()
Úplně úžasný film... Mimochodem, už vím, kde bral Dennis Lehane inspiraci při psaní Shutter Islandu, protože tyhle filmy jsou si opravdu neuvěřitelně podobné (příběhem). ()
Viem, že všetko musí raz niekde začať, ale začiatky bývajú vela krát ťažké. No to nie je dôvod na to aby som hodnotil tento film, len preto že je to klasika z hororového žánru a hlavne jeho začiatok na lepšie ako * A to za dobre stvárneného Dr. Kaligariho, inak nic moc. VIDENÉ 1x ()
Vynikajúci film, ktorého záver prekvapí i na svoj vek, k tomu krásne deformované kulisy, pôsobivý námet (čudujem sa, že doteraz nie je remake), zaujímavá kamera (hra s tieňmi sa mi vždy páčila), dokonca i divadelné herecké výkony tu pôsobili prirodzene, keďže tak či tak tu nič nebolo normálne. Z hľadiska nápadu a formy tu nejde čo vytknúť, na danú dobu to lepšie vzniknúť nemohlo. Na druhej strane sa mi Kabinet Dr. Caligariho zdal dosť chladný, nevyvolával vo mne toľké emócie ako napr. Metropolis, Kid či dobrý vojak Chaplin. 4,5* ()
Jedna hvězdička je navíc za historickou hodnotu. Viděno totiž dnešním okem, vyčítal bych Caligariho kabinetu přehnané až parodické výkony herců, divné masky a do závěrečné pointy i zvláštní kulisy s vcelku nic neříkajícím dějem. Ale právě onu závěrečnou pointu, která převrátí vnímání filmu o sto osmdesát stupňů, bych i dnešním okem uvedl jako příklad toho, že film může působit lacině, ale pokud má dobrý nápad, lze ho považovat za dobrý snímek. To by si mohlo víc dnešních filmařů vzít k srdci. ()
Základní dílo německého expresionismu. Nejen díky bizarní výtvarné symbolice a avantgardním kulisám skupiny Der Sturm, ale také pro jedinečnou, nadreálně hororovou polohu, která dodnes neztratila na působivosti... ()
Nebudu dávat pět z respektu - ohodnotím to jako každý jiný film podle toho, jak mě zaujal. Caligariho si cením jako kusu zakonzervované historie s dotaženou dobovou estetikou, zvládnutým vypravěčským řemeslem a skvělou dodanou hudbou. Ale při vší úctě - ten příběh je konina. ()
Prapředek Prokletého ostrova... Už ve dvacátých letech šlo tvořit takovéto dějové mistrovské kousky... ()
Dávam 5. Pozrite si to a tešte sa na záver, ktorý veľa prekrúti a veľa vysvetlí. ()
Snímka režiséra Roberta Wieneho z roku 1920 patrí medzi klasické diela svetovej kinematografie. Film o doktorovi Caligarim (Werner Krauss) a jeho námesačníkovi Cesarovi (Conrad Veidt) dokáže upútať z viacerých hľadísk. Príbeh, čoby nosný pilier každého filmu, je zaujímavý predovšetkým vďaka svojmu mysterióznemu nádychu, pričom - hoc to divák nemusí od začiatku tušiť - smeruje k pozoruhodnému a možno snáď aj nečakanému vyvrcholeniu. V tomto prípade je preto zrejme aj lepšie, že z príbehového hľadiska je veľká časť tejto nemej snímky kvalitatívne priemerná. Práve záver totiž dokáže priniesť akési prebudenie (no pun intended), ktoré istým spôsobom zachraňuje tento priemerne pôsobiaci počin. Nie však natoľko, aby už divák dokázal dielo vnímať inak. Napriek priemeru, ktorý Wieneho film ako celok predstavuje, sa v ňom však dajú nájsť zaujímavé aspekty. Okrem už spomenutého záveru sú to jednoznačne scénografia a hereckí protagonisti. Vizuál kulís, ktoré v tomto prípade predstavujú aj výpravu, je pozoruhodný. Vďaka svojmu estetickému poňatiu je jednoznačne najvýraznejším prvkom, aký sa vo filme vyskytuje. O čosi menej, ale takisto dostatočne výrazné je aj hranie hercov, ktorí musia bez pomoci zvuku vyjadriť svoje emócie iba pohybmi či mimikou. Obzvlášť v prípade Wernera Kraussa je tento prejav vynikajúci. Das Cabinet des Dr. Caligari nie je filmom, ktorý by diváka výraznejším spôsobom nadchýnal, ale patrí ku klasikám, ktoré formovali kinematografiu ako takú. Práve vďaka tomu - a takisto aj pre jeho vizuálnu stránku - je dielom, ktoré stojí za to vidieť aspoň raz. ()
Úžasné - jak výtvarné zpracování, tak i hudební doprovod, herecké výkony a samozřejmě příběh sám o sobě. Tyto čtyři součásti se dokonale prolínají a vytvářejí jakousi expresionistickou křivku zosobňující šílenství, chaoz a strach. Alespoň na mě tak typické dílo německého expresionismu působilo. Pocit neklidu a deprese vyvolával už jen pohled na dr.Caligariho a jeho Ceasara (v podání Krausse a démonického Veidta)... A real classic! 96% ()
bohužel se nemůžu oprostit od faktu, že filmařina je už hezkých pár desítek let někde úplně jinde. chápu, že v roce 1920 to muselo působit, jak přistání u Roosweltu, ale vvveeelllllmmmmiiiii pppooommmaaalllleeeeéé tempo tohodle skvostu a "přirozený projev" všech herců mi trošku vadilo. i přes výborné kulisy, hudbu i atmosféru nemohu dát plný počet . ()
jeden z vrcholov nemeckeho expresionizmu. skvela pokrivena atmosfera a celkove umelecke ambicie vytrhaju tento skvost zo zaprasených archivov i k sucasnemu divakovi, ktory ma po chuti trochu filmovej skoly nemej ery. ()
pocas projekcie vo filmovom klube hrala ziva hudba,neskutocny zazitok! ()
Prvotní německá hororová expresionistická záležitost, která má naprosto brilantně vystavěný příběh a úžasnou atmosféru. Viděno v kolorované a restaurované verzi s hudebním doprovodem z roku 1996. ()
Může němý film děsit? Může. V případě Caligariho se to myslím povedlo. Podíl na tom má zajímavé líčení a "podivné" kulisy. Herecké výkony jsou dost dobré (hlavně co se grimas týče), ale stejně občas jsem měl pocit, že je to trošku přehnané. Ale přiznám se, že mě film celkově překvapil - na dobu, kdy vznikl. ()
Reklama