Režie:
Billy WilderKamera:
John F. SeitzHudba:
Miklós RózsaHrají:
Ray Milland, Jane Wyman, Phillip Terry, Howard Da Silva, Doris Dowling, Clarence Muse, Frank Faylen, Lilian Fontaine, Earle Hyman, Byron Foulger (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Drama muže, který propadl jediné vášni. Americký film oceněný čtyřmi Oscary (1945). Klasik amerického filmu režisér Billy Wilder natočil řadu nezapomenutelných děl, jakými jsou klasické komedie Ninočka, Někdo to rád horké, Nebožtíci přejí lásce či Byt, kriminální drama Pojistka smrti, drama z prostředí hollywoodské továrny na sny Sunset Boulevard nebo strhující drama z druhé světové války Stalag 17. Mezi jeho nejlepší filmy patří také příběh o zničující síle závislosti, nazvaný Ztracený víkend. Hlavní hrdina, neúspěšný spisovatel a dlouholetý alkoholik Don Birnam, prožívá delší dobu hluboké rozčarování ze života. Cítí, že okolí ho má v lásce. Stejně dobře ví, že nedokáže ovládnout své slabosti a zlozvyky, vše utápí v láhvi alkoholu. Láska, přátelství a další hodnoty jsou pro něj zbytečnou přítěží. Právě pro skleničku oblíbeného pití se Don obratně vyhne společné cestě, kterou naplánovali jeho bratr Wick a přítelkyně Helena. Místo toho na něj čeká třídenní sebezničující flám…
Již v době vzniku měl film problémy s uvedením do kin, především pro svou neobyčejně realistickou působivost, ostatně také dodnes při sledování herecké kreace Raye Millanda v úloze Dona Birnama doslova zamrazí v zádech. Snímek, který je řazen mezi nejlepší tituly světové historie filmu, byl v roce 1945 nominován na Oscara v sedmi kategoriích, nakonec získal čtyři sošky jako nejlepší film, za režii, nejlepšího herce v hlavní roli (Ray Milland) a scénář (Charles Brackett a Billy Wilder).
(Česká televize)
Recenze (162)
V rámci sebereflexe jsem si pustil tisíciletou klasiku a musím uznat, že po většinu času jsem měl z filmu opravdu dobrý pocit. Necpal bych ho asi ke hvězdám jako ostatní, ale nemůžu mu odolnost času odepřít. ()
Průměrně zajímavě zpracované velmi zajímavé a závažné téma. Vlastně se jedná opět ze strany Wildera o bezchybnou práci. Jenže není tam nic navíc. Nic co by mě zvedlo ze židle. Prostě jen převyprávěný příběh alkoholika. Nevím co bych chtěl víc, ale prostě nevím co bych si měl z tohoto snímku pamatovat. Snad jen to téma a poučení, jak se ti začne pití vymykat z rukou už je pozdě. ()
Viděno v rámci Noir Film Festival 2014, Křivoklát. ()
Výborný Milland v hlavnej roli. Film je úplne skvelý takmer do záveru, do scén kedy sa Birnamovi zjavuje myš s netopierom. Jeho vyľakaný výraz, opitý ksicht a reakcie - skvele zahrané. Zrežírované nevídaným spôsobom. No posledných 7-8 minút zráža celkový dojem z filmu. Dialógy začínajú byť obyčajné, skrátka obyčajné klišé a presviedčanie... Škoda, mohol to byť suprový film, je to však len veľmi dobrý film. ()
Nádherné. A že to nebylo realistické? A že konec byl pohádkový? Nevadí, komplexně to působilo pětihvězdičkově. ()
Přiznám se, že ňáký ten ztracený víkend už sem taky zažil. Člověk si pak většinou pěkně vynadá co že to udělal se svým volným časem, penězmi a svým tělem, vzpamatuje se a jede dál. Je ale rozdíl ztratit víkend a začít se ztrácet úplně "Najednou sem víc než obyčejný. Sem schopný, neuvěřitelně schopný! Sem Michelangelo, Van Gogh..." to je pocit, který zažívá asi většina lidí po požití alkoholu, do hlavy se nažene pozitivní energie a kažédmu najednou narostou křídla. Když ale Don začne říkat svému barmanovi. "Tehdy to potřebuješ nejvíc. Ráno. To jsi se ještě nenaučil?! "Večer je to drink, ráno je to lék." poznáte, že takový člověk není obyčejný občasný piják, ale člověk pro nějž je sklenička tvrdého alkoholu nejlepším společníkem a přitelem. Tenhle film je cestou do hlubiny alkoholikovy duše, neukazuje jen jeho opilecké móresy ale hlavně právě ty střízlivé momenty, absťáky, to jak trpí když nemá po ruce kapku alkoholu a v devět hodin ráno už nemůže vydržet do desáté, kdy otevřou obchod s alkoholem. Ray Milland předvedl pod režijní dokonalostí Billyho Wildera enormně přesvědčivý výkon a jediné co mi na tohmle filmu trochu vadí, je ten rychlonápravný závěr. Ona asi tendence udělat dobrý konec na Wildera tlačila více než dost a potřeba mravnosti té doby by k drtivému dopadu alkoholika v závěru filmu asi příliš schovívavá nebyla. Vždyť takhle už to film měl údajně dost těžké. ()
Wilderův poměrně ostrý pohled na problémy alkoholismu. Příjemná změna vidět po řadě snímků, kde se dialogy mezi postavami odehrávají zásadně s cigaretou či sklenkou drinku v ruce a opilci jsou jen šašci, jak může závislost člověka donutit klesnout až na dno. V rámci Hollywoodu určitě průlomové dílo, za kterým následovaly další podrobné sondy do lidské duše, ať už v žánru noiru nebo psychologického filmu. ()
No páni, to byl teda flám. :-D V dnešním měřítku to byl dost slabej čajíček, působilo to na mě spíš úsměvně (kdyby s takovou formou jel třeba na týden na vodu, chtěl by se zastřelit už po prvním jezu). Lidi museli být dost prudérní, když se z toho málem stalo direct-to-dvd (nebo na tehdejší dobu direct-to-kotouč). Taky si myslím, že člověk po 6 letech závodního chlastání už není žádnej štramák, co lusknutím prstu v baru holku sbalí. A ten konec, to jsem se jenom smál. Ale celkově to vysílá srozumitelnou zprávu, že alkohol je špatný a pokud si člověk nedá pozor, spadne do toho raz dva. ()
Skvělý film o alkoholismu. Ray Milland alias Don Birnam to zahrál tak věrohodně, že jsem ani na chvíli nezapochybovala o tom, že je skutečným alkoholikem. Příběh byl velmi napínavý s mnoha zvraty, a když už to vypadalo, že to s hlavním hrdinou dopadne špatně, skončilo to nečekaným happy endem.. ()
Rozhodně nepovažuji Wildera za špatného režiséra, i když jsou některé z jeho filmů podle mého neúměrně přeceňované (Slaměný vdovec, Odpolední láska). Ale jsouc namlsaná Sunset Blvd. a Svědkem pro obžalobu jsem čekala Příběh, jenže až na dvě scény (záchytka a halucinogenní vize s myší a netopýrem) to byl příběh podivně učesaný, ke všemu korunovaný nevěrohodným hollywoodským happyendem. Škoda. ()
Ať se snažím jak se snažím, černobílé filmy prostě pod kůži nedostanu. Pokud už se mám dívat na drama alkoholika, pak na vynikajícího "barevného" (pun intended) Denzela Washingtona z Letu. ()
Na tomto oscarovém snímku je znát, že byl Wilder na začátku své úžasné kariéry a jeho nejlepší filmy nás budou teprve čekat. Snímek je dobře napsaný jako obvykle, má i dobré herce, až na ženské výkony, které nezářily přesvědčivostí (postava Helen na mě působila nepřirozeně, jenom odříkávání textů a žádné herectví). Celkově je film svižný, uvěřitelný, ale nemohu se ubránit dojmu, že existuje řada lepších snímků, které pojednávají o alkoholismu. Vzpomenu na jeden, který pro mě kraluje - Ikarův pád (Menšík byl mnohem uvěřitelnější než Ray Milland). Vzhledem k době vzniku a nadčasovosti se i přes výtky jedná o nadprůměrný film. 85% ()
Wildera mám hrozne moc rád, no tu mi to akosi nebere. Hrdina (slovami vlastného brata ) 6 rokov alkoholik sa vo filme drží až moc dobre a nestráca nikdy dôstojnosť. I keď bol na zachytke tak tam vôbec nezapadal. A ta jeho snúbenica či čo bola? Tu doteraz nechápem. Vôbec som za tych 90+ minút nevidel čo jej ponúkal, čo stálo za to aby ho stále zachrañovala. Ak samozrejme sama nebola akosi psychicky závislá na tom že si do nej môže ktorýkoľvek muž len tak kopnúť, ale to už asi odbočujem. No inak pri predstave že mi v strednej európe sme tu v 45 nevedeli kam sa skryť medzi tým josipovym a adolfovym lisom. A v US si natáčali takéto existencialistické drámy. Chudáci v dnešnej Sýrii alebo Iraku by asi tiež momentálne netočili nič podobné. ()
Film není perfektní a asi bych mu pět hvězd s čistým svědomím nedal, ale je úžasný vidět versatilitu Billyho Wildera. Kdy Jednou napíše pohodovou, romantickou komedii. A jednou drama o závislosti na alkoholu, které se dá považovat jako alegorie na společnost jak čtyřicátých let, ve kterých film vznikl, tak to zároveň pořád platí i na společnost dnešní. (s tou alegorií na zkaženou společnost to dotáhl ještě dál v Eso v rukávu, ale on to dělá vlastně v každém filmu) ()
Zobrazenie závislosti fajn, ale ten sladučký koniec ma dosť znechutil. A tiež postava tej jeho priateľky. Už vidím ako zachraňujem ochľastu, ktorého som videla asi trikrát v živote. ()
Další parádní film od Billyho Wildera. Uspěl u diváků i u kritiky a navíc přinesl nový, realistický pohled na alkoholismus. V románu je prý mnohem zřetelnější to, co ve filmu (v té době logicky) není vidět - Don prý nedokáže přijmout svoji homosexualitu, a proto pije. Je pravda, že k ženám se chová poněkud zvláštně, a tohle by mohlo být logické vysvětlení. Co je naprosto zřejmé, jsou pak kvality snímku. Skvělé vizuální nápady jako mokrá kolečka, která nám ukazují, kolik panáků už Don vypil, případně stín flašky na stropě atd. Nejlepší scény jsou pak ty ze záchytky a samozřejmě ta s netopýrem a myší. ()
Zlatý glóbus - 3: Film, Herec - Ray Miland, Režie .............. Exkvizitor : Wilder měl 6 Oscarů: 3 za scénář, 2 za režii a jeden za nejlepší film. ()
Chlast, věčné sliby, prosby, nářky nebo zoufalství...alkoholik ničící sebe sama i své okolí, jenž žije v neustálém strachu a vlastním bludu, o tom jak už nebude pít. Poslední z blízkých mu naivně i vytrvale stále věří a on zklamává, podvádí a chlastá...chlastá pořád, neví jak a kdy přestat, protože je to silnější, chlastat musí. Chce psát, už má založený papír v psacím stroji a přesto nezačne, nemá na to, neví...doufá i tápe, život ho ničí... Jako celek se film vymyká nejslavnějším komediím Billyho Wildera a to je dobře, dobře zahraná chladná studie alkoholika patří k tomu nejlepšímu o BW natočil. Jenom škoda, přeškoda toho happy konce, jenž je naprosto tendenční, hloupý a jen tak tak, že nezničí komplet celý film. ()
Další z vynikajících filmů Billyho Wildera, kterému musím i přes zkažený konec a nepovedenou scénu s netopýrem, dát plný počet hvězd. I přes tyto nedostatatky jde o výborně natočené drama o alkoholikovi bojujícím se svými tekutými démony, které přesně a bez příkras ukazuje, jak hluboko může člověk klesnout. Postava Dona Birnama, neschopného spisovatele, který propadl alkoholu, nevzbuzuje ani tak sympatie jako spíš lítost. Asi jako když obcházíte do bezvědomí opilého bezdomovce spícího na chodníku. Vnitřně ho politujete, přestože se vám patetičnost jeho existence hnusí. Ztracený víkend má v lecčem podobnou formativní sílu jako mnohem novější Requiem za sen Darrena Aronofskeho. Ne že by se ze mě stal obratem abstinent, ale panáky whiskey si odteď budu nálevat s větším rozmyslem a raději jen poloviční. ()
Celkem koukatelný film, alkoholismus je zkrátka jako nemoc, což bych i pochopila. Pokud měl film působit povzbudivě pro alkoholiky, či jejich okolí, že je to tak lehké se této závislosti zbavit, tak bych zásadně nesouhlasila. Konec je přímo šílený, čímž jde jedna hvězdička dolů. Nebudu opakovat, co zde napsalo hodně lidí, souhlasím s denulíkem, enšpíglem, DaViD82...... ()
Reklama