Režie:
Billy WilderKamera:
Daniel L. FappHudba:
André PrevinHrají:
James Cagney, Horst Buchholz, Pamela Tiffin, Arlene Francis, Howard St. John, Ralf Wolter, Hubert von Meyerinck, Liselotte Pulver, Red Buttons (více)Obsahy(2)
Coca-Cola versus komunismus! Hollywoodský režisér Billy Wilder (1906–2002) je v našich končinách nejvíc známý populární převlekovou fraškou Někdo to rád horké (1959). V jejím stínu stojí trochu neprávem jiná bláznivá veselohra Raz, dva, tři (1961), která se sžíravým vtipem reagovala na tehdejší politickou situaci v rozděleném Berlíně. A to byl také důvod, proč se u nás před rokem 1989 nesměla promítat. Jak bylo Wilderovým zvykem, u zrodu filmu stála prověřená látka, stejnojmenná jednoaktovka Ference Molnára, kterou režisér viděl už při její berlínské premiéře v roce 1929. Šéf berlínské pobočky Coca-Coly McNamara (James Cagney) se má postarat o dceru svého nadřízeného a jeho organizační schopnosti jsou podrobeny ďábelské zatěžkávací zkoušce, když během pár hodin musí z dívčina odrbaného komunistického nápadníka udělat společensky přijatelného ženicha.
Takto stručné shrnutí děje zdaleka nevystihuje, co všechno se ve filmu stane. Wilder se svým stálým spolupracovníkem I. A. L. Diamondem zachovali pouze kostru Molnárovy předlohy, dodali aktuální rámec a spoustu jedovatých výpadů, v nichž nešetřili komunisty, kapitalisty, ani nacisty (bývalé). A to vše podali ve zběsilém tempu kulometné salvy. Zběsilé tempo tehdejší doby však bylo rychlejší. Ještě během natáčení v berlínských exteriérech byla přes noc postavena nechvalně proslulá zeď a vyhnala filmaře do Mnichova. V době premiéry filmu v polovině prosince 1961 už byla situace v Berlíně úplně jiná, než jak ji vidíme ve filmu. Snímek propadl u diváků ve Spojených státech i v západním Německu, ale čas prověřil jeho hodnoty a dnes řady jeho obdivovatelů i nadále houstnou.
(Česká televize)
Recenze (210)
Takhle jsem se dlouho, možná dokor nikdy, nenasmál. Neskutečné množství gagut a nejrůznějších vtipů co minutu. ()
Co jste dělal za války? Byl jsem v podzemí. Aha v odboji. Nikoliv byl jsem řidič metra... Spíš ukecaný než vtipný... V úvodu filmu projíždí Braniborskou bránou legrační tříkolové auto, připomínající lunární vozítko. Jedná se o vůz Messerschmitt KR200. Letecká společnost Messerschmitt měla zákaz výroby letadel a tak se vrhla na malá auta. Autíčko mělo obsah 191 ccm s jednoválcovým dvoutaktním motorem. Maximální rychlost byla 90km/h a nosnost 230 kg. Vyrábělo se v letech 1955–1964 a vyrobeno jich bylo přibližně 40 000 kusů. ()
„S přihlédnutím k výjimečné situaci rozděleného města běžel život v Berlíně víceméně normálně. Provoz skrz Brandenburskou bránu byl plynulý, nebyl příliš velký problém dostat se z jedné strany Železné opony na druhou. Někteří východoněmečtí policisté byli hrubí a podezřívaví. Jiní zase byli podezřívaví a hrubí. Východní část, ovládána komunisty, byla stále v troskách, ale obyvatelé si hleděli svých každodenních povinností – průvodů.“ Tempo filmu je rýchle a udrží si ho až do konca. Čistá fraška, ktorá sa na nič iné ani nehrá, nič jej nie je sväté. Vtipy, až padáte zo stoličky (uvedomujúc si, v akom čase film vznikol). Smejete sa na jednom gagu, medzitým vám ujdú ďalšie dva. Myslím, že k tomuto filmu sa oplatí vrátiť. ()
Zesměšnit Západ, zesměšnit Východ, ale Coca Cola přižije navěky. Kumulace geniálních hlášek na malém prostoru. Komedie, která si nebere servítky s níkým a s ničím. Snad nejinteligentnější satira spolu s Divnovláskou na nelichotivé období našich evropských dějin. ()
Velmi svižná a zábavná komedie. Nastolené vysoké tempo ani na chvíli nezaclání projevu vtipných hlášek a humorných situací. Mírné přehrávání je na místě. Zejména Buchholz je zde opravdu zapálený, a jeho neustálé kočkování s Cagney, je hned po příchodu komunistických obchodních zástupců do sídla firmy v úvodu, tím nejlepším na celém filmu. ()
(Na tomto mieste mala byť skvelá hláška či dialóg z filmu... Neuróny naplno pracujú, potia sa mi ruky... Neschopnosť rozhodnúť sa ma načisto paralyzuje... Trhám si vlasy a revem na monitor: Neviem!!! Fakt NEVIEM, KTORÚ VYBRAŤ!!!) Najlepšia komédia ever. ()
"Někteří východoněmečtí policisté byli hrubí a podezřívaví, někteří podezřívaví a hrubí." :-) Brilantní komedie plná luxusních hlášek a dost nekorektního humoru. Na frak tu dostávají všichni bez ohledu na politickou příslušnost či národnost. Rychlost vtipů a hlášek má smrtící tempo a jedna je lepší než druhá. Víc nemá cenu psát. To se musí vidět. "Víte, co by provedli mojí rodině, kdyby se to nepovedlo ??? Postavili by jí ke zdi a zastřelili. Mou ženu, mou švagrovou i švagra, mou tchyni... Hoši, jdeme do toho !!!" ()
Konverzačné komédie mám rád, no v prípade One, Two, Three sa mi občas kdesi v útrobách mozgu rozblikala tabuľka s nápisom "všetko s mierou". Paradoxne však nešlo o tie najintenzívnejšie scény, v ktorých som rezignoval na sledovanie titulkov a namiesto toho som, spoliehajúc sa tak čisto len na úroveň mojich znalostí angličtiny, venoval pozornosť hereckému koncertu Jamesa Cagneyho. Nie, do istej miery ma iritovali predovšetkým okamihy, kedy do dialógov vstúpil Horst Buchholtz - už na papieri otravnú postavu totiž dokázal svojím prehrávaním povýšiť na takmer neznesiteľný prvok filmu. Filmu, ktorému inak nemôžem nič vážnejšie vytknúť a naopak, musím oceniť jeho schopnosť uťahovať si zo všetkých, no nikoho vyslovene neurážať; o to viac, keď si uvedomím, v akých časoch bol natočený. (75%) ()
Podarený kúsok s Jamesom Cagneym v roli amerického manažéra Coca-Coly v Západnom Berlíne, ktorý sa zúfalo snaží udržať veci pohromade, zatiaľ čo sa svet okolo neho rozpadáva. ()
Nechápu, kde bral Cagney tu energii a výřečnost. Ve filmu do nás sype jednu hlášku za druhou asvůj pohyb na scéně prakticky nikdy nezastaví. V chování jeho hrdiny není ani špetka melancholie, sentimentu a zaváhání. Wilder natočil skvělou komedii o muži, co dokáže (téměř) vše, když to okolnosti vyžadují. Zrušit na dálku sňatek a pak ho zase nechat potvrdit, nechat někoho zatknout a pak ho osvobodit z rukou tajné služby. Potom toho samého nechat adoptovat a vyrobit z něj rychle aristokrata. A to vše během jediného půldne. ()
Výborná čiernobiela komédia z obdobia studenej vojny, ktorá sa odohráva v rozdelenom Berlíne. Hlavnou devízou tohto filmu su skvelé hlášky a vtipy v mnohých dialógoch, ktorými sa toto dielo vyznačuje. Wilder tu dokazuje, že právom patril medzi kráľov komédie a ja s veľkou radosťou prideľujem tomuto jeho skvostu plný počet hviezdičiek... :o) ()
Celkem pěkná komedie, kde perlí hlavně Buchholz a sovětská delegace. Zvlášť hláška, že Sověti mají schůzku se Švýcary, kde si chtějí stěžovat, že jim dodali děravý sýr, je krásná a není jediná, která člověka pobaví. ()
Vcelku veľmi podarené a neskutočne rýchle rečnícke tempo, komédia ktorá patrí k tým podarenejším od Wildera. Nechcel by som to ale pozerať s titulkami. ()
(Tentokrát se nevyhnu klišé.) Ve druhé polovině je to tak heroické tempo a taková smršť, že sotva popadáte dech a modlíte se, aby staroušovi od Coca Coly vydrželo srdce. Gejzír nápaditosti - vtipné a neskutečně trefné jako máloco. Celá pasáž s převýchovou Buchholze je sama o sobě na zarámování. Navíc ten 'studenoválečný přesah' má o to větší grády, když si člověk uvědomí, že krátce na to rozdělila Berlín zeď. V první půlce příběhu je sice všechno výš zmíněné, ale je to taky o tolik pomalejší a utahanější, jako by to snad byl jiný film. ()
Američania mali z rozdeleného Berlína veľkú srandu, hoci v skutočnosti to až taká sranda nebola. Natočili to v bláznivom francúzskom štýle a nečudoval by som sa, keby spoza rohu vyskočil Louis de Funès v úlohe nemeckého súdruha alebo amerického kapitalistu. Premena medzi týmito dvoma charaktermi nezaberie viac ako tri hodiny a dvadsať minút s množstvom gagov a výborných replík. Mučenie zatknutých nemeckými šlágrami je nezabudnuteľné. Dokonalý dojem mi trochu pokazila stredná časť, ktorá nemala tú šťavu ako začiatok a hlavne koniec s bláznivou jazdou. –––– Vy si pošlite človeka na Mesiac, ale ak chcete coca-colu na cestu, musíte prísť za nami. –––– Som len tri hodiny kapitalistom a už vám dlžím 10000 dolárov. – Tak to u nás chodí. Tu sme si dlžní všetci navzájom. ()
Opravdový komediální majstrštyk. Nekončící příval dokonale vypointovaných dialogů a situačního humoru. James Cagney válcuje svým elánem a šarmem vše okolo silou Neše z roku 37 :) Nezbývá mi než zvolat bravo - už dlouho jsem se takto nepobavil. ()
Málokterá komedie je takhle napěchovaná humorem. Neuvěřitelný J. Cagney v podstatě nezmizí ze záběru a nezavře pusu. Nepamatuji se kdy jsem naposledy viděl někoho takto kulometně chrlit stovky replik a vtipů téměř celý film. Navíc pro nás má politické téma filmu přidanou hodnotu , takže záběry na průvody ve Východním Berlíně s obrazy Chruščova nejsou jen exotický pohled za železnou oponu pro západní publikum. Scénář je plný úžasných slovních obratů a narážek a herecky se dobře doplňují v podstatě všichni. Dlouho jsem se tak nezasmál. ()
....a koupelna je pouhé 2 minuty chůze od pokoje. :D 92% ()
A já pořád řikám, že ve vztahu první, co musí fungovat, je chemie... A tady bohužel, nedá se svítit Billy, ale prostě nezajiskřilo to. Proto já a Raz, dva, tři nebudeme blízcí přátelé ani teď, ani nikdy. Byla asi chyba shlédnout prvně Ninočku a den poté, kdy její kouzlo ještě působilo, jít na tenhle snímek, ale to už je krutá realita dnešního světa. Možná i proto se mi občas pozdávalo, že tohle jsem už přeci jednou viděla! Nebýt Ninočky, nasolila bych to tu po plných, ale bohužel - tentokrát ostré hlášky na mě už moc nefungovaly. Děkuji, těšilo mě a těším se na další, doufám že už jiné, setkání s Vámi, Billy:-) ()
Líbí se mi, jak Američané umí brát studenou válku s nadhledem, která v té době musela působit až jako černý humor. Stejně jako v Ninočce s Gretou Garbo i zde se mi líbil kontrast kapitalismu versus komunismu a spousta vtipných situací z toho vzniklých. ()
Reklama