Obsahy(1)
Romantická komedie z prostředí statistického úřadu. Nenápadný pracovník Novoselcev se pod záminkou služebního postupu, pustí do románku se svojí šéfkou - Kaluginovou. Té je zpočátku jeho nešikovné dvoření na obtíž, ale časem mu sama začne dávat přízeň najevo. Oba osamělí jedinci, se navzdory všemu do sebe zamilují... (5150)
Recenze (15)
Tento film hodnotím poměrně vysoko přesto (nebo spíš právě proto), že obecně mívám se sovětskými komediemi problém - nepřijdou mi legrační a moc mě nebaví. Tato komedie je ale výjimečná tím, že je místy opravdu vtipná a jakýmsi svěžím způsobem zábavná. Žádný prvoplánový, nucený humor typu "jé, on zakopl/přeřekl se/zatvářil se jako šašek", nýbrž film který je místy ironický, místy nostalgický, romantický, úsměvný. Všichni herci hrají na výbornou a jejich postavy si vás získají, například výborná sekretářka Liji Achedžakovové - умереть не встать! Dovedu si představit, že by podobnou komedii (navzdory některým typicky sovětským reáliím) mohli natočit i leckde jinde... A to považuju za ohromný klad! Až se divím, že tenhle film se u nás nikdy neprosadil... ()
Vtipný film, ale nic světoborného. Příběh uťápnutého úředníka statistického úřadu, kterému šéfuje na první pohled nevzhledná, příšerně oblečená a přísná mužatka. Mezi oběma vznikne románek, který provází řada nedorozumění a změna "ošklivky Betty" v krásku (tedy v rámci dané doby, dneska už modré stíny a klipsové meganáušnice moc lidí neberou:-). Vztah ústřední dvojice je pěkně stupňován pomocí různých "vypjatých" scén a na konci se těšíte na to, až se konečně na sebe vrhnou... Moc zajímavá není vedlejší linie dalšího párečku v úřadu - nesympatické a vnucující se blondýny a samolibého chlápka s odpovídajícím jménem Samochvalov (nebo tak nějak...) ()
Točit romantické komedie v délce kolem tří hodin asi nemá ve zvyku mnoho režisérů, vlastně neznám žádného takového kromě Eldara Alexandroviče Rjazanova. Měl jsem ale už s ním skvělou zkušenost v podobě Ironie osudu, na kterou jsem se díval 4 roky nazpátek rovněž na Silvestra a nezklamal mě Rjazanov svou rozsáhlou hříčkou ani tentokrát, ačkoliv... dostával jsem se do toho během první půlhodiny trošku obtížněji a také přeci jen jsem tu v rámci romantického žánru postrádal nějaké pohledné ženské stvoření, jakým v Ironii osudu rozhodně byla Barbara Brylska. Na zdejší „soudružku“ ředitelku s kovaným výrazem a typickým kancelářským účesem jsem si déle zvykal, ale postupně jsem jí jako postavu vzal na milost o to víc, když se ze Služebního románu stávalo současně i výrazně psychologické drama o neobvyklém (a často i vtipnými až groteskními příhody naplněném) vztahu na pracovišti. Velice dobře napsaný scénář s podrobným vývojem vztahu a inteligenntími dialogy hravě obhájí i dlouhou stopáž a Andrej Mjagkov v hlavní roli ušlápnutého nesmělého úředníka s rafinovaným plánem mě svým výkonem a něžně uhlazeným humorem velice bavil. Přestože jsem od pana režiséra očekával jistou kvalitu, opět se do jisté míry neubráním překvapení nad tím, jak se ve Sovětském svazu minimálně v 70. letech velkým a neotřelým romantickým filmům opravdu dost dařilo. [75%] ()
Nějakou dobu jsem přemýšlel, jaké adjektivum tenhle film charakterizuje nejlépe, až jsem zůstal u jednoduchého slova ,,příjemný". Nesmírně příjemný. Služební román je totiž natolik jednoduše stravitelný a milý snímek, že se musí zalíbit snad každému a i když jsou dvě a půl hodiny na romkom nesmírně dlouhá stopáž, tomuhle kousku to perfektně sedí. Výborná romantická atmosféra, spousta inteligentně vtipných hlášek i situací, úžasná hudba (!), vynikající hlavní i vedlejší postavy... Pokračovat bych mohl dlouho, ale asi je to už zbytečné. Zkrátka výborný film, o to působivější kvůli době a zemi, v jaké vznikl. ()
Alisu Freindlichovou i Andreje Mjahkova mám ráda už dýl, vím, co od nich očekávat a film od Rjazanovova by mne zklamat nemohl, ale i přesto jsem se bavila nad očekávání. Režisér skvěle vede herce, dokumetuje dobu a společenské poměry. Mjahkov ve většině rolí, které s ním znám, dík své herecké poloze a vzhledu často budí účast, tady ovšem ve chvíli, kdy se snaží upoutat pozornost ředitelky úřadu improvizovaným vystoupením nejen cikánského tanečku, mne opravdu odzbrojil....geniální moment. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (2)
- Dveře od kanceláře šéfky jsou v jednom záběru viditelně jenom kulisa. V čase 45:35 Věra přijde do práce, chytne za dveře do kanceláře šéfky a ty se pak celé zahýbají, což by polstrované dveře dělat neměly. (Proste..Jana)
- Anatolij (Andrey Myagkov) se jde omluvit za své chování na večírku a pošle Věru zeptat se šéfky, jestli ho přijme. Věra drží v ruce složku na papíry, vejde, ale když je pak v záběru v kanceláři, složka se ztratí a Věra má ruku v kapse. (Proste..Jana)
Reklama