Režie:
Yorgos LanthimosScénář:
Tony McNamaraKamera:
Robbie RyanHudba:
Jerskin FendrixHrají:
Emma Stone, Mark Ruffalo, Willem Dafoe, Ramy Youssef, Christopher Abbott, Jerrod Carmichael, Hanna Schygulla, Margaret Qualley, Vicki Pepperdine (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Od režiséra Yorgose Lanthimose a producentky Emmy Stone přichází neuvěřitelný příběh o fantastickém vývoji Belly Baxter, mladé ženy, kterou k životu vrátil geniální a nekonvenční vědec Dr. Godwin Baxter. Pod Baxterovou ochranou Bella touží po poznání. Hladovějící po zkušenostech, které jí chybí, uteče s Duncanem Wedderburnem, mazaným a zhýralým právníkem, do víru dobrodružství napříč kontinenty. Nepodléhajíc předsudkům své doby se Bella zasazuje za rovnoprávnost a svobodu. (Falcon)
(více)Videa (13)
Recenze (545)
Emma Stone v dechberoucím hereckém výkonu, co ta tady předvádí, je prostě WOW. Táhne celý film a bez debat jde o jeden z nejvýraznějších hereckých výkonů poslední doby. Lanthimos obvykle není úplně můj šálek čaje, nikdy jsem se nedokázala na jeho předchozí filmy napojit, ovšem tady mě pohltil od začátku až do konce. Na první pohled možná jde o další jeho bizár, ale pod tím vším se skrývá opravdu silný příběh plný skrytých detailů, které jistě povedou k několika zajímavým diskuzím, protože věřím, že každý tam nalezne něco jiného. V poslední třetině je sice pár momentů, které už mi přišly zbytečně na víc, ale zároveň rozumím účelu těchto momentů a co chtěl tvůrce říct. Velmi silné 4* ()
Jeden velký „experiment“, který může vzbuzovat rozporuplné pocity. Film je to veskrze bizarní (což je zřejmě pro tohoto režiséra příznačné, pro mě je to však první setkání s jeho dílem, takže nemůžu posoudit), místy může dělat až zvrácený dojem – např. minulost a dětství doktora Godwina Baxtera a jeho vztah s otcem, ale i mnoho dalšího. Na druhou stranu film obsahuje mnoho podnětných myšlenek a zajímavých replik, skoro by se až dalo říct „životních pravd“ vzhledem k tomu, že mnoho vyvěrá z nezastřeného „dětského“ vidění, smíšeného s podivnou jiskrnou dávkou intelektu. V jádru jde o film o svobodě a nesvázanosti pravidly či společností, ale úžeji jde o svobodu žen vůči mužům a jakousi ženskou emancipaci. Nicméně obsah nejde ve skutečnosti moc do hloubky a myšlenky, ač zajímavě podané, nejsou nijak převratné ani nové. Co totiž film opravdu odlišuje a dělá speciálním, je jeho forma, nikoli obsah. Vizuál, scénografie, zpracování příběhu a jeho podání jsou rozhodně nevšední, místy až kontroverzní. Bohužel, určité věci jsou v důsledku trochu sporné a na hranicí přijetí a pochopení, z velké části proto, že film dává velký důraz na sexuální scény a je jich doslova plný. Divák se pak může ptát: Pokud je v těle dospělé ženy mentálně dítě, je vůbec v pořádku dávat tak obrovský důraz na jeho pohlavní život? A pokud je film o emancipaci žen a osvobození z majetnického přístupu a sexismu mužů, proč dobrou polovinu stopáže tvoří scény s nahou Emmou Stone a sexem ve všemožných polohách, což (přiznejme si to) do důsledku potěší především mužské osazenstvo diváckého publika? Není v tom určitá míra pokrytectví? Nemohla jsem si pomoct, ale v tomhle ohledu film dělá dojem, že jde o vyobrazení ženské „emancipace“ z pohledu mužů. A pokud si všimneme, že jak předlohu, tak scénář i režii mají na svědomí muži, možná nejsem tak daleko od pravdy… Nicméně, toto je forma, kterou si film zvolil, a rozhodně si neklade za cíl být umírněný a korektní, takže je nutné ho tak taky brát. Když tedy odhlédnu od některých sporných otázek, jde v zásadě o výborný a nekonvenční film, kterému se rozhodně daří podněcovat diskuzi. Téma svobody je mi osobně blízké a v tomto snímku má sex a fyzičnost své zcela důležité místo, jen by mě popravdě zajímalo, jak by film působil, kdyby se zaobíral i jinými aspekty svobody než pouze sexem. Ohledně svobody jde přece o více, no ne? Jak by film asi působil, kdyby byl v tomhle ohledu více vybalancovaný, se už můžeme jenom domnívat… (na závěr ještě samozřejmě dávám palec nahoru za Emmu Stone a její famózní výkon, této role by se rozhodně nedokázala ujmout jen tak ledajaká herečka). ~(4,1★)~ ()
JO! Nejelpší film po snad 15 letech (od Benjamina Buttona). Konečně zas film, co nemá slabé místo, vy se při sledování modlíte, ať je delší, a víte, že se na něj budete kdykoli rádi koukat znovu (za měsíc, za rok, za 10 let, za 20 let..). Je to gejzír kreativity, humor, napětí, láska, sex, dojetí. Nádherná výprava s přehnaně stylizovanou belle epoque (už je tu několik zmínek o Burtonovi, ale až takhle dobré to Burton neměl nikdy, navíc vždy točil mládeži přístupné filmy, pche). Baxterova laboratoř plná pozoruhodných výtvorů, od pospojovaných zvířátek po hlavní hrdinku - dospělou ženu s duší dítěte, která se ale postupně učí a moudří. Frankenstein s růží pro Algernon. Výkon Emmy Stone je fantastický a toho Oscara získat musí (ale holt ho dostane zamlklá puťka Gladstone, aby mohla být první Indiánkou s touto cenou). Skvělý slizák Ruffalo. I Dafoe mě tu bavil, a je namaskovaný tak, že je větší fešák než ve skutečnosti. Nečekaný twist 20 minut před koncem. Krásný design titulků i hudba. Prostě životní film pro všechny zúčastněné a instantní klasika. ()
Bizarní společenská satira řešící některá současná ožehavá témata. Plná metafor a rafinovaných narážek, v neobvykle odvážném vizuálním pojetí papundeklových kulis jak z padesátek, černobílých vsuvek a kameramanských orgií s rybím okem. Freak show lovestory, která ukazuje komplexní paletu emocí a momentek ze života dospělých, jen to místy ztrácí grády. Prostříhat, souložící scény zkrátit o polovinu a 110 minut stopáže je na světě, to by bylo přijatelné. Takhle můžeme obdivovat odvážně a osobitě zpracovaný příběh, ale výsledek je primárně kontroverzní a až poté zábavný. ()
Galerie (144)
Zajímavosti (26)
- Postava Belly bola vzhľadovo čiastočne inšpirovaná obrazom Egona Schieleho z roku 1911 "Mädchen mit schwarzem Haar" ("Dievča s čiernymi vlasmi"). (Arsenal83)
- Hlavní natáčení probíhalo v Maďarsku, začalo v srpnu 2021 ve studiu Origo v Budapešti a skončilo v prosinci téhož roku. Jedná se o první celovečerní film, který byl částečně natočen na 35mm barevný reverzní filmový pás Ektachrome společnosti Kodak od jeho obnovení v roce 2018. (classic)
- Režisér Yorgos Lanthimos chtěl, aby měl Mark Ruffalo siluetu připomínající ptáka – konkrétně nafouknutého holuba. Kostyméři vytvořili pro Ruffala nadýchaný hrudník, ale zjistili, že je příliš rušivý. Místo toho jeho tvar zveličili velkými ramenními vycpávkami a korzetem. (KGBelik)
"I'm something of a romantic myself!" ____________ Šel jsem víceméně naslepo na nejnovější film mýho oblíbenýho režiséra Yorgose Lanthimose. A odešel jsem pln emocí a s názorem, že tu sice máme teprve únor, ale už tu máme film roku 2024 [zcela neironicky]. A zároveň nejprovokativnější, nejzvrácenější, nejbizarnější, nejmorbidnější, nejvíc cynický, nejdokonaleji vypointovaný, a celkově vzato nejlepší umělecký veledílo/filmový sociální experiment tohoto bláznivýho řeckýho tvůrce neméně bláznivých společenských tragikomedií [mnohdy právě řeckýho střihu], jmenovitě třeba geniálního Špičáku, Humra, Zabití posvátného jelena, a mnoho dalších.... POOR THINGS se totiž [stejně jako předchozí dílka Yorgose Lanthimose] zabývá otázkami sexuality vs. promiskuity, empatie/lidskosti vs. sobectví/bezohlednosti, sociálních nerovností, rebelie vůči autoritám, a rozporu mezi konzervatismem vs. progresivismem, pesimismem/realismem vs. optimismem/idealismem, nebo odvěkého boje mezi vědou/fakty vs. emocemi/lží, respektive objektivity vs. subjektivity.... Příběh jako takový vypráví o životních osudech emočně labilní holky Belly [kdo tuhle psychickou sračku má moc dobře pochopí], která se až anarchisticky bouří proti společenským konvencím, objevuje svět a život kolem, a pomalu ale jistě se učí jeho radostem i strastem, a uvědomuje si, jak to ve světě [který předtím neznala] vlastně doopravdy chodí [pomyslný pomrkávání na Forresta Gumpa určitě nejde přehlídnout :))] – díky čemuž všechny tématický i narativní roviny v podobě disstracku na kapitalismus, hierarchii, byrokracii, xenofobii, anti-feminismus a mnohem víc funguje na výbornou jako v málokterý společensko-politicko-kritický alegorii – a to ať už příběhově, formálně, tak i stylisticky. Yorgos pod svojí pečlivou režijní taktovkou vede herce nehorázně démonicky, instinktivně a živelně, díky čemuž herecký tandem Emma Stone - Mark Ruffalo - Willem Dafoe funguje na výbornou jako v žádným jiným filmu, kde se tenhle trojlístek dohromady objevil [takže jestli Emma Stone nezíská po tomhle životním výkonu Oscara, okamžitě zakládám petici haha].... Pro lidi co nemaj MOZEK [kdo viděl tak pochopí] tak půjde o lacinou levičáckou [možná skoro až komošskou] emancipační agitku. Pro lidi co mozek maj a správně ho používaj; a kteří budou POOR THINGS sledovat bez předsudků a s čistou hlavou; půjde o geniální svobodomyslnou tragikomickou společenskou satiru alá Trojúhelník smutku na kokainu – a to nijak prvoplánově, ba naopak neskutečně komplexně, hravě a důmyslně, aneb "je to vtipné protože je to pravda a protože to bolí".... Háček je akorát v tom, že POOR THINGS jsou výsměchem současný společnosti, akorát zasazený do až anti-utopické vize viktoriánský Anglie/Evropy. Snímek zároveň střídá nespočet extrémně ambivalentních žánrových i tématických rovin a mění kabát jak Emma Stone chlapy jak ponožky [kdo opět viděl, pochopí] – prvně začíná jako typický old-schoolový pseudo-monster-horror od Universalu ze 30. let alá Frankenstein, pokračuje jako kafkovský psychologický komediální drama alá Shining na tripu, a končí jako brilantní dobrodružná sociální satira/groteskní erotická anti-pohádka o patriarchátu alá Barbie non plus ultra. A já už asi nemám co bych dodal, protože fakt pochybuju, že tenhle meta-zážitek v komplet narvaným kinosálu letos něco překoná. Snad jen: běžte na to; neprohloupíte. Už dlooouho mi nic neodjebalo dekel jako právě tohle.... VERDIKT: karma je zdarma; španělská vesnice pro diváky bez nadhledu; morální kocovina at its finest. 11 orgasmů z 10. Yorgos je král. 🖤 () (méně) (více)