Obsahy(1)
Tři příběhy spojené knihou NECRONOMICON - tajemným svazkem, který obsahuje vše z minulosti, přítomnosti a budoucnosti. Kniha plná magie a tajemných kouzel. První příběh o oživování mrtvých, druhý příběh o zastavení smrti, třetí příběh o podivných vetřelcích - všechny spojuje tajemná kniha a jedno poučení: Pokud člověk chce zvrátit běh osudu, vždy dojde pouze k vlastní zkáze. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (86)
Tak Jeffrey Combs už má za sebou role H. P. Lovecrafta a E. A Poea. Stihne ještě Stephena Kinga? Filmy inspirované H. P. Lovecraftem a pod taktovkou Briana Yuzny zpravidla nemohou zklamat. A vyjímkou není ani Necronomicon. 3 povídky, jedna lepší než druhá, obzvláště ta třetí stojí za to. Triky možná nejsou stoprocentní, ale tyhle triky mám mnohem radši, než triky digitální. Možná často vyvolají úsměv, ale zase jsou realističtější a nechutnější, nejsou tak sterilní. ()
Tenhle film se hodně podobá „Kinder vajíčku“. Již samotný obal láká ke svému rozbalení a při prvním ochutnání se doslova rozplývá na jazyku. Přesně tak jsem si připadal v samotném úvodu, kdy jsem spatřil Combse a začal první příběh. Tím se dostáváme k onomu překvapení uvnitř, protože místo jednoho příběhu tu máme rovnou tři a pěkně nevyvážené! Neříkám, že nápad to byl špatný ( příběhy samotné mě rozhodně zaujali), jenže provedení (místy) a herecké výkony nic moc. První z nich měl hodně velké výkyvy co se kvality i triků týče. To druhý díl byl o něco lepší co se výběru herců týká a bavil mě asi nejvíc. Zvláště pak ke konci příběhu zde lze spatřit povedené „rozpouštění“. No a všemi vychvalovaný třetí příběh byl taky tak padesát na padesát. Zbytečně zdlouhavý začátek byl alespoň částečně nahrazen nechutnostmi a slušným závěrem. ()
Poviedkový film, ktorý má na svedomí ortodoxne hororový režisér Brian Yuzna, spracúva tri bizarné príbehy, napísané Yuznovým obľúbencom H. P. Lovecraftom. Yuznovi sa podarilo zostaviť dosť nevšednú režisérsku squadru, v ktorej sú jeho "spoluhráčmi" Francúz Christophe Gans, v súčasnosti známy najmä vďaka Silent Hillu a Japonec Shusuke Kaneko, ktorý má mimo iného na konte aj zopár kaiju filmov. Gans svoj príbeh zvládol celkom dobre, po jeho pozretí sa nemôžem zbaviť pocitu, že tvorcovia Pirátov z Karibiku sa pri profilovaní postavy chobotničiarskeho kapitána Davyho Jonesa trochu inšpirovali práve Necronomiconom. Kaneko svojou adaptáciou dosiahol kvalít vydarenejšej epizódy seriálu Verte - neverte a posledná, splatterovo ladená poviedka, režírovaná Yuznom je najlepšia zo všetkých troch. Celkovo možno Necronomicon považovať za nadpriemernú poviedkovú hororovú snímku. ()
Ctitelé démonicky temné poetiky díla H. P. Lovecrafta budou tímto filmem možná zklamaní, tedy pokud budou očekávat, že Necronomicon je natočený podle jeho příběhů. Není. A o bájné knize Kitáb al-Azíf neboli Necronomiconu šíleného Araba Abdula Alhazreda se divák také nic nedozví, jen to, že všechny tři filmové příběhy jsou s touto knihou (a s okrajovou postavou "skutečného" Lovecrafta) velmi volně spojeny. "Horrorovost" Necronomiconu je na úrovni filmů pro mládež a jeho tvůrci se především vyřádili v roztomile zastaralých efektech a v hektolitrech různobarevného slizu. Příběh první pojednává o tom, kterak jisté černomagické nekromantické rituály probudí jakéhosi oslizlého jednookého livjátana žijícího v mořských hlubinách pod starým domem. Druhá povídka se mi líbila nejvíc - příběh tajemného doktora, jehož recept na nesmrtelnost vyžaduje neustálý přísun čerstvé lidské míchy. Myslím, že na tenhle základní námět by se dal naroubovat slušný horrorový celovečerák. Třetí povídka je o otravně uječené policajtce a uctívačích mimozemského božstva, kteří si rádi smlsnou na lidské kostní dřeni. Obsahuje pár vtipných momentů (negrzombie, matka), ale celkově je stejně jako celý film spíš groteskní než strašidelná. ()
Všechny tři povídky byly docela zajímavé, nechyběla ta správná atmosféra a napětí a řekla bych že byly i vcelku dobře zpracované ale doopravdy mě zaujala pouze ta prostřední. Dávám lepší průměr 55%. ()
Tu nieje o čom sa rozpisovať. Tento poviedkový horor je jedna dokonalá slasť pre hororového fanúšika. ()
Brian Yuzna a jeho "krvavé slizárny" jsou sice labůžo slibujíc béčkovou atraktivnost, ale Necronomicon mě popravdě moc nesebral. Ba co víc, dokonce jsem u něj párkrát usnul a poctivě ho od místa posledního podřimování dokoukal. Motá se sice kolem sexy tématu ala Necronomicon, jehož strůjcem je literát H.P. Lovecraft, ale sám v poutavosti značně pajdá. Přišlo mi to tak všechno nějak nahňácané dohromady a ušité horkou jehlou, což je obrovská škoda. Sliboval jsem si mnohem víc. ()
Všetko sa to točí okolo knihy necronomicon a od toho čo zo sebou prináša.Tentokrát nebudem hovoriť o konkrétnych príbehoch ale o celku z ktorého som troška zmetený.Masky boli niekedy slušné a niekedy hrozné.Pre mňa to nieje klasicky poviedkový film,lebo tento sa sústreďuje hlavne na celok a to preto lebo tu niesu rozdelené príbehy a to je chyba a to hlavne preto že sa v celkovom príbehu strácajú súvislosti.Je tu neskutočne veľa slizu i gore a aj veľa nechutností.Ale celok sa mi zdal ako jeden veľmi bláznivý vtip.Príbeh a dej filmu bol neskutočne absurdný a aj spracovanie bolo strašne prehnano zúfalé. ()
Není to žádný průser ale člověk prostě cítí, že kdyby byla režie citlivější a herci do toho dali více, mohly být ty příběhy a triky ze staré školy využity o poznání lépe. Na mě asi nejlépe působila poslední část...... ()
Tri poviedky sviazené knihou NECRONOMICON! Prvá poviedka ktorú režíroval Christophe Gans je o oživovaní mrtvých a o následkoch čo sa môže stať a na konci máme slizkú príšeru 80 percent. Druhá poviedka je o zastavení smrti ale trochu táto poviedka nudí hlavne v strede ale máme tu aj dobrú gore scénku takže 70 percent. No a zároveň tretia a posledná poviedka ktorú režíroval Brian Yuzna ( Dentista, Návrat živej smrti 3, Nevesta Re-Animátora) je o votrelcoch z iného sveta ktorých spojuje kniha je očividne druhá najlepšia poviedka v ktorej je dostatok gore scéniek takže za 80 percent. ()
Líbí se mi všechny 3 povídky, i když jsou 2 z nich změněny téměř k nepoznání. Hl. ta 3.;-) Ale přec jen dodnes musím prohlašovat...Christophe Gans (excelentní Silent Hill) triumfuje s první povídkou. Ta má totiž (dle mého) opravdovou HPL atmosféru. 1.povídka ***** 2.povídka **** 3.povídka **** ()
1. povidka christophera ganse "The Drowned" je atmosfericky spektakl pusobici dost nesourode s absenci napeti a strachu, avsak co jiste stoji za to, jsou vytecne masky 5/10. 2. povidka shusuke kanekoho "The Cold" je se vsi ucte k reziserovi nezajimave skoronic 3/10 a 3. povidka briana yuzny s titulem "Whispers" kontrastuje s dvema predchozimi - husta reznicina s banalnim pribehem, ale k vysokemu hodnoceni se priklanim hlavne za nevycerpatelnou invenci v prehlidkach hnusu. To je nespochybnitelne brianova nejsilnejsi stranka. "nejsladsi vec na svete je kostni dren" 8/10 ()
3 filmy v jednom, podľa poviedok H.P.Lovecrafta. 3 rozdielne príbehy z troch rozdielných dôb od troch režisérov s troma odlišnými pohľadmi na Lovecraftovo dielo. Prvá má skvelú atmosféru, a keby film vydržal v tomto nastúpenom smere, bol by to skvelý zážitok v tradícii Lovecraftových chorobných predstáv. Druhá poviedka je výrazne slabšia, obsahovo nezaujímavá a neoriginálna je aj jej forma, ktorú zavŕší samoúčelná, trikovo mizerná sekvencia. Tretia je typycká béčkovina, jasný Yuznov rukopis, t.j. rozporuplná. Pre jeho fanúšikov skvelá, avšak pre fanúšikov H.P.Lovecrafta je to päsť na oko. ()
Nejvíce Lovecraftovská mi přišla povídka o starém domě a oživování mrtvol, na druhou stranu nejzábavnější bylo gore v poslední povídce a jedinou, kterou jsem vyloženě mohla připojit k něčemu už přečtenému byla povídka o chladném vzduchu. Přesto to byla zábava. Jen byla škoda velkého nedostatku Cthulhu. Jeffrey Combs je ovšem opět excelentní. ()
1. povídka 80 %, 2. povídka 60 %, 3. povídka 100 %. ()
Necronomicon se veze v inspiraci Re-animátorem a From Beyond - tedy snaha přesunout děj do současnosti a předlohu rozvinout. Na efektech a prostředí je znát, že autoři měli ucházející rozpočet, škoda jen, že nikdo z nich není Stuart Gordon. Jednotlivé povídky, režírované každá jiným režisérem, se liší - první povídka Christophera Ganse je vizuálně stylová a připadá mi asi nejvěrnější původnímu duchu povídek, druhá adaptace je něco jako hororová detektivka ve stylu Tales from the Crypt a třetí je obvyklý Yuznův masakr bez nějakého hlubšího zážitku. I přes určité rozpaky je Necronomicon sympatický počin, přestože na první ligu adaptací Lovecrafta díky béčkovosti některých momentů nebo vlastně celé třetí povídky nemá. ()
Lovecraftova zvrácenost je v příbězích sice cítit, ale ty jsou nicméně natočené docela nezáživným stylem, až se nakonec divím, jak se mi to mohlo vůbec líbit. Necronomicon tak zůstává přehlídkou gore bez nějaké větší hororové atmosféry (první díl se o ni snažil asi nejvíc). Avšak ty povedené efekty a oku lahodící masky, mě ji v tomto případě dokázaly alespoň z části nahradit. 70% ()
Povídkový horor o knize co umí přelstít smrt, jenže nic na světě není zadarmo. Na filmu jsou dobré gore efekty, jinak je to slušný průměr. Povídky jsou různé úrovně nejlepší je asi poslední s policistkou. ()
První část hodně špatná, druhá hodně dobrá, poslední průměr. Lovecraft by z toho asi z okna neskákal, ale nadšením by taky nepovykoval. Efekty svědčí spíš o roku 1983, herci jsou už zase dřeváci, v čele s nemožným Jeffrey Combsem (ne, nemám ho rád) ale vem to Ctulhu. Tři arabské, nepříliš šílené hvězdičky z neeukleidovských vesmírů. ()
Hororový triptych svázaný nejen Briyanem Yuznou, ale i hororovým velikánem H. P. Lovecraftem. Yuzna si ke svému dílku, ve kterém Jeffrey Combs, představitel H. P. Lovecrafta, otevírá tajemný necronomicon, začíná psát a tím tvoří pojítko mezi třemi příběhy, přizval další dva režiséry, kteří pojali jednotlivé povídky po svém. První příběh v režii Christopha Ganse přivádí diváka do tajemného domu na pobřeží moře, kde tvůrce za pomoci necronomiconu nechává ožívat mrtvé. Povídka disponuje parádní atmosférou, uvěřitelnými herci a zdařilými maskami. Druhý příběh v podání japonského režiséra Kaneka přivádí diváka, ve společnosti mladého reportéra, do domu, kde není problém zastavit smrt, ale také ji nezvaným hostům přivodit. Prostřední povídka je z celého triptychu nejslabší, ale příběh je celkem poutavý a divák se dočká i špetky gore. Za posledním příběhem, který je kvalitativně srovnatelný s první povídkou, stojí samotný Brian Yuzna, který zde staví člověka proti krvežíznivému monstru. Yuznova část disponuje luxusní porcí gore, děsivým prostředím, povedenými hereckými výkony a dostatečně ujetými charaktery některých postav, které nádherně dokreslují pořádnou porci béčkové zábavy. Celé dílko působivé uceleně a Yuzna ještě v závěru divákovi předvede to, co mu jde nejlépe a završí tím velmi kvalitní podívanou, která si s přehledem zaslouží čtyři hvězdy. ()