Režie:
Bořivoj ZemanKamera:
Jan StallichHudba:
Dalibor C. VačkářHrají:
Jaroslav Marvan, Jana Dítětová, Vladimír Ráž, Vladimír Řepa, Josef Kemr, Josef Pehr, František Dibarbora, Růžena Šlemrová, Běla Jurdová, Alena Vránová (více)Obsahy(1)
Přísný a věčně nespokojený bručoun dostane poukaz na letní rekreaci ROH. Nejprve ho odmítne, ale nakonec se přece jen rozhodne poukazu využít a strávit čtrnáct dnů v odborářské zotavovně Jezerka spolu s dalšími zasloužilými pracovníky. Děj úsměvného příběhu, kde se vše točí nejen kolem Andělovy nechuti ke všem a všemu, zejména pak k jakýmkoli společenským zábavám rekreantů, ale také rekonstrukce dětské školky, do níž se rekreanti tajně pustí, aby pomohli zoufalé paní učitelce a dětičkám bez střechy nad hlavou, jistě není třeba blíže představovat. Vždyť podle výsledků ankety Hrdina filmového úsměvu se revizor Anděl v podání Jaroslava Marvana stal nejoblíbenější a neúspěšnější postavou v historii české filmové komedie. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (379)
Nová vlna kolektivizácie a demagógie priniesla veľa obety v rôznych smeroch. I v umení. Neviem, či na to "doplatil" tento snímok, alebo sa z neho Zeman osobne tešil, každopádne pokiaľ doň (aspoň v náznaku) neprinesiete uveriteľný sociálny konflikt a nebudete sa držať pod hranicou únosnosti, "ste vybavení". I keď musím priznať, že som sem-tam, z času na čas pociťoval nostalgiu šťastného prostredia (i keď len veľmi vratkú). Ale ani v náznakoch nie takú, aby som to vzdialene čo i len prirovnával k HOW GREEN WAS MY VALLEY. ()
Řečeno slovy jednoho docenta z MU Brno: "Co slovo, to perla. Co věta, to soubor perel." Vše myšleno v tom nejméně pozitivním a nejvíce agitačním slova smyslu. Film je naplno poplatný své době a tomu, čeho měl dosáhnout. Snímek nás seznamuje s řadou postav: nakonec napraveným bručounem, workoholickým mechanikem, uvědomělou referentkou, které tolik leží na srdci, aby si tito "průkopníci nového řádu" opravdu odpočinuli... a vůbec úderníky ze všech koutů "naší milované vlasti", u kterých by i Stachanov vybledl závistí. Jakákoliv jejich nevinnější hláška měla a má svůj přesně míněný smysl. Shrnuto a podtrženo: Imho nemožno bodově hodnotit. Pokud bych to bral jako svěží komedii, tak jsem se nad všemi těmi agitačními frky fakt pobavil. Vzhledem k důvodu a smyslu tohoto snímku však toto "dílo" ztrácí na mnoha svých kvalitách. ()
No komunisti,soudruzi a soudružky, propaganda a agitace z toho čiší na sto honů, ale díky panu herci Jaroslavu Marvanovi v tom můžeme také najít i milou úsměvnou komedii, která vůbec není špatná. Některé hlášky - nehlášky se dají zapsat snad velkým písmem: "Ženská co to děláte?" " Nejsem ženská, jsem předsedkyně okresního výboru":) a takhle bych mohl pokračovat do nekonečna... ()
Co napsat a neopakovat se? Souhlasím s všemi, kdo film odsuzují jako obludnou agitku; člověk neví, jestli se má těm vážně míněným plamenným projevům smát (za komančů by to asi bylo trestné:-)) nebo nad nimi brečet (to by asi taky bylo na delší pobyt v Jáchymovských uranových dolech) nebo se rovnou pozvracet (to už by bylo asi rovnou na provaz;-)). Nudná propaganda s minimem humoru, 30% jen z úcty k (některým) hercům. ()
Ano, je to odporná agitka. Zatím co se točil tento film o tom, jak "je krásné žít a mít tak krásnou zem" umírali lidé v koncentračních táborech nebo byli popravováni po vykonstruovaných procecech. Kdo se ale dokáže povznést nad ten bolševický propagandistický hnus, může si vychutnávat skvostné výkony pánů Marvana, Kemra, Hlinomaze nebo režii Bořivoje Zemana. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (41)
- Keď rekreanti vystupujú z vlaku a chystajú sa nastupovať do čakajúcich autobusov, môžeme vidieť nápis na železničnej stanici Stará Úpa. Ide už o neexistujúcu obec, ktorá sa zlúčila časom s obcou Veľká Úpa, ktorá je v súčasnosti časť mesta Pec pod Sněžkou. V Starej Úpe ani neskôr v Veľkej Úpe nikdy žiadna železničná stanica nebola, lebo tadiaľ nikdy neviedla železničná trať. (Raccoon.city)
- V zotavovni Jezerka môžeme vidieť na pozadí pódia v jedálni, kde sa stravovali rekreanti, aj zarámovaný portrét Josifa Vissarionoviča Stalina. Film mal premiéru 3.4.1953, a to už bol Stalin skoro mesiac po smrti. (Raccoon.city)
- Kvôli tejto snímke odmietol Jaroslav Marvan natáčanie filmu v zahraničí, filmu Matka Kuráž. (dyfur)
Reklama