Režie:
Fred ZinnemannScénář:
Carl ForemanKamera:
Floyd CrosbyHudba:
Dimitri TiomkinHrají:
Gary Cooper, Thomas Mitchell, Lloyd Bridges, Katy Jurado, Grace Kelly, Otto Kruger, Lon Chaney Jr., Harry Morgan, Ian MacDonald, Harry Shannon, Morgan Farley (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Šerif Will Kane si právě vzal za manželku mladou a krásnou Amy, a jelikož šerifovi právě končí smlouva, chystají se z městečka odjet. Jejich štěstí je však zmařeno telegrafní zprávou, že se do města vrací propuštěný násilník a vrah Frank Miller. Přednosta místní stanice informuje představené města, že na stanici už na Millera čekají jeho tři kumpáni. Miller v minulosti městečko doslova terorizoval a byl to právě Kane, který dokázal Millera zatknout a předat spravedlnosti. Soud však Millerovi prominul zbytek trestu a teď se Miller vrací. Všem je jasné, že městečko čekají zlé chvíle a že se Miller bude chtít Kaneovi pomstít. Řada představených města začne Kanea přemlouvat, ať urychleně z města odjede. Kane skutečně v první chvíli nasedne na vůz se svou ženou a z městečka odjíždějí. Jenže Kane si cestou uvědomí, že nechce utíkat, otočí vůz a do města se i přes nesouhlas Amy vrátí. Kane se začne připravovat na střetnutí s Millerem a jeho lidmi. Snaží se mezi místními najít dobrovolníky, kteří by mu pomohli banditům se postavit. Snaha je to však marná, lidé se nechtějí nechat do budoucího boje zatáhnout a Kane zjišťuje, že jeho blízcí přátelé až tak přáteli nebyli. Ke všemu Amy oznámí Kaneovi, že pokud on v městečku zůstane, ona odjede tím samým vlakem, kterým má Miller přijet. Kane však nehodlá utíkat a stále zoufale hledá pomoc. Tu mu odmítne i jeho předchůdce ve funkci šerifa. Jedinými lidmi, kdo se nebojí Kaneovi pomoci, jsou čtrnáctiletý chlapec a poloslepý muž. Tuto pomoc však Kane odmítne. V místním hotelu, kde Amy čeká na příjezd vlaku, bydlí i Helen Ramírezová. Tato mexická žena byla kdysi Millerovou milenkou a poté, co Kane Millera zatknul, se stala na krátkou dobou i Kaneovou přítelkyní. Nakonec se však rozešli. Dnes se tedy v hotelu Helen potkává s Amy a dohodnou se, že společně z města odjedou. Helen však Amy tvrdí, že být ona na jejím místě, Kanea by neopustila. Ve chvíli, kdy vlak dorazí, jednou stranou z vlaku vystupuje Frank Miller a druhou do vlaku nastupují Helen s Amy. Když se však v dáli ozvou výstřely, Amy z vlaku vyběhne. To už Kane bojuje s Millerem a jeho lidmi... (TV Prima)
(více)Videa (2)
Recenze (290)
Uvedomujem si,že je dosť lepších a omnoho akčnejších westernov,ktoré odo mňa plný počet hviezd nedostali.Tie však ako hlavnú hviezdu nemali Garyho Coopera.Neuveriteľný herec,ktorý takmer vôbec nehrá,a predsa je jedným z najlepších a najpresvedčivejších hercov,akých som kedy videla.Neskutočne krásne oči,neskutočne príťažlivá tvár.A to mal v čase nakrúcania 53 rokov.Ja som sa zamilovala do ďaľšieho klasického herca,ach jo..... ()
Jako kdybych viděla před šedesáti lety ty davy lidí, stojících frontu na světově známý western a v duchu se usmívám, protože si tu situaci už v dnešní době nedovedu představit. Fungovalo tady úplně všechno, dobro a zlo, neboli zbabělci a hrdina, který musel bojovat s pomstou sám jak voják v poli. Kovbojské klobouky, kolty nízko pod pasem, sklenka whisky, propocená košile a v neposlední řadě dvě krásky. Jedna jako oheň, Mexičanka s černými vlasy, druhá bledá blondýnečka, působící trochu mdle a nešťastně. Jak bylo dobře, že se nakonec trochu toho ohně dostalo do postavy křehké nevěsty. Láska dokáže i nemožné překlenout, ale tvůrci nás nechali trnout napětím až do samého finále. Muselo to skončit, tak jak to skončilo, prostě klasika klasik, na kterou se moc dobře dívalo a to nemluvím o těch hezkých šatičkách a kloboučkách obou dam. ()
Ani tento celkem jednoduchý a značně i realistický příběh v němž svojí jistě životní roli stárnoucího stoického osamělého hrdiny sehrál významný hollywoodský herec Gary Cooper (tenkrát v úplně novém typu westernového hrdiny než na kterého jsme byli doposud zvyklí) se však nevyvaroval drobných chyb ve scénáři proto jen v uvozovkách ty tři...Vyzdvihl bych ale především vynikající kameru (bílá obloha, zrnitý obraz atd.) za tu dávám dvě hvězdy a pak samotný Kaneův herecký výkon. Kultovní klasika žánrů ale na druhou stranu trochu i nuda. ()
Výborné komorní westernové drama, kde se stříli pouze šest minut před koncem. Výborný Gary Cooper, další charizmaťák do sbírky. Výborná Grace Kelly, která je přece jen na okrasu, ale i tak je to paní herečka. Výborná atmosféra, hodiny tikají a ze strachu nechce nikdo osamělému šerifovi pomoct. Výborná stopáž. Výborná ústřední písnička. Prostě celkově výborný :-) ()
Galerie (71)
Zajímavosti (72)
- Scénárista Carl Foreman se po uvedení filmu ocitnul na nechvalné “černé listině“ vládního Výboru pro vyšetřování neamerické činnosti (HUAC). (džanik)
- Katy Jurado říká španělsky, "Neviděla jsem tě celý rok.", Cooper odpovídá, "Já vím.“ (džanik)
- Ústřední píseň "Do not forsake me, oh, my darling!" nazpíval Tex Ritter. Přibližně o deset let později ji s českým textem Vladimíra Dvořáka zpíval Waldemar Matuška. (sud)
Žánr westernů byl kdysi dávno strašně populární. Časem popularita tohoto žánru rapidně upadla (do jisté míry i proto, že v zásadě mnoho snímků kráčelo ve příliš výrazně stejných stopách a celkový potenciál tohohle žánru se zdánlivě vyčerpal) a westernů, jejichž vrcholná popularita by se ve své době dala přiřadit k aktuální oblíbenosti komiksových filmů už zase tak moc nevzniká. Přesto ale existuje mnoho povedených až vyloženě fenomenálních westernů, přičemž se z některých hvězd westernů jako Clint Eastwood, Henry Fonda, Charles Bronson nebo Gary Cooper se svým talentem dokázali proslavit i v jiných žánrech. Právě poslední zmíněný se mohl chlubit dvěma Oscary. Poprvé získal Oscara za výkon ve snímku Četař York a podruhé za výkon ve westernu V pravé poledne. Ten se stal (nejen) westernovou klasikou a mohl se chlubit nadšenými reakcemi především z jednoho prostého důvodu- Jde o ideální představu toho jak točit western. Rakousko-americký režisér Fred Zinnemann vzal scénář Carla Foremana adaptovaný z povídky Johna W. Cunninghama ´´The Thin Star´´ a dodal ryzí westernový nářez, který má hlavního hrdinu, jenž má kolty nejen proklatě nízko, ale i charakterní rozsah. Will Kane v podání Garyho Coopera totiž není tím typickým westernovým drsňákem a Foremanův scénář má na poměry westernů skutečně propracované postavy. Cooperův Kane navíc není tím typickým westernovým drsňákem, který by si na hned troufl postřílet bandu gaunerů sám a snaží se z počátku nalézt pomoc. V pravé odpoledne tak na jednu stranu vlastně má to co mnoho westernů té doby postrádá, zároveň ale těží už z tehdy zavedených klišé. To ale vůbec není na škodu. Mluvíme totiž pořád o roce 1952, o době, kdy westerny ještě pořád netrpěli vyčpělostí a únavou materiálu. Film navíc trvá pouze lehce nad 80 minut, což mu hraje do karet v rámci tempa. Tenhle western s tempem pracuje mistrovsky a jakmile po hodině dojde na lámání chleba, Zinnemann odpálí fenomenální finále. Mnoho westernů se přitom rozpadlo díky své příliš přetažené délce, právě V pravé odpoledne ale trvá lehce přes 80 minut, odehrává se v reálném čase mezi 10:30-12:00 a výborně drží budované napětí. Děj V pravé odpoledne začne svatbou Willa Kane a jeho ženy Amy a hned krátce po ní se Kane dozví, že zhruba za hodinu bude jeho protivník Miller zpátky ve městě. Kane má přitom na vybranou a může z města zmizet ještě před příjezdem Millera. Jenže to Kane odmítá. Jeho morální kodex a uvědomění si, že jeho odjezd Millera stejně nezastaví ho donutí se Millerovi postavit. To celé ale vede k tomu, že ihned po svatbě obdrží vztah Kaneových vážně trhliny a navíc mu nikdo nechce pomoci. Tvrdohlavého Kanea tak dost možná jeho poslední vzdor bude stát život a nejlepší přitom je, že on sám si to uvědomuje a nesnaží se to popírat. V pravé odpoledne tak v tomhle ohledu definitivně redefinuje přístup k protagonistovi westernu a funguje to i díky jeho představiteli. Gary Cooper je naprosto famózní- Jeho hrdina má duši, jeho zoufalost z nevyhnutelné a osudové konfrontace je naprosto očividná a díky scénáři se silnými dialogy skutečně dostává jako Will Kane možnost vstoupit do historie jako jeden z nejvýraznějších hrdinů westernového žánru. V pravé poledne se pokouší o nějakou psychologii postav, která se překvapivě nemíjí účinkem. Neplatí to přitom jen o Willu Keanovi, ale i o zbytku postav. Amy Kane i díky bravurnímu výkonu Grace Kelly tak též patří mezi výraznou postavu snímku, Ian McDonald je jako Miller fenomenální a navíc se tu jako jeden z jeho pohůnku objevil i Lee Van Cleef, budoucí hvězda westernů jako Pro pár dolarů navíc, Hodný, zlý a ošklivý nebo Velká přestřelka. I takový Lloyd Bridges jako Harvey Pell má díky zajímavému charakteru příležitost se herecky předvést a i přesto, že platí, že postavy vychází z klasických westernových charakterů, scénář V pravé odpoledne má ohledně nich něco navíc. A je to strašně super. Formální stránka V pravé odpoledne je prostě fenomenální. Výborný střih v jedné sekvenci naprosto bravurně prodá napětí, které sužuje celé město kvůli očekávánému příjezdu Millera a jeho bandy, kameraman Floyd Crosby přitom obstaral vydařenou vizuální stránku a černobílý obraz navíc k V pravé odpoledne sedí. Zinnemann až do své doby bojoval za to, aby jeho film nebyl kolorován a těžko si vlastně zrovna tento film představit barevný (nějaké verze ale údajně existují). A pak je tu líbivý soundtrack Dimitriho Tiomkina, který vůbec jako první použil filmovou píseň jako hudební doprovod. Ta píseň je chytlavá, naprosto bravurně sedí k filmu a závěr definitivně potvrdí, že je to jedná velká westernová báseň, která má nejen ty kolty, ale i to pravé srdíčko na správném místě. V pravé poledne je v zásadě ta nejlepší varianta klasického westernu, který své klišé využívá, ale zároveň se pokouší o jejich menší pozměnění a přistupuje k nim tak trochu jinak. Háček je ale trochu v tom, že se na snímku bohužel jako na většině westernů, které vznikli ve své době podepsal zub času a po téměř 70 letech už tak působí pouze jako bravurní ukázka své doby ve svém odvětví. Má ale přesah, famózní obsazení, velmi povedený scénář, mistrovskou práci s kamerou a střihem a výborně pracuje s napětím a diváckým očekáváním. V rámci svého žánru jde jednoduše o jeden z nejvýraznějších filmů, který se svého uznání (a 4 Oscarů- Cooper, střih, soundtrack, píseň) dočkal naprostým právem....... () (méně) (více)