Režie:
Martin BourboulonKamera:
Nicolas BolducHudba:
Guillaume RousselHrají:
François Civil, Vincent Cassel, Romain Duris, Pio Marmaï, Eva Green, Louis Garrel, Vicky Krieps, Lyna Khoudri, Jacob Fortune-Lloyd, Marc Barbé (více)Obsahy(1)
V království rozděleném náboženskými válkami a pod hrozbou britské invaze, hrstka mužů a žen zkříží meče a spojí svůj osud s osudem Francie… Temperamentní mladý gaskoněc d‘Artagnan, neohrožení a věrní královští mušketýři Athos, Porthos a Aramis, křehká Constance, ďábelsky prohnaný kardinál z Richelieu či krásná a tajemná Milady de Winter jsou hlavními protagonisty nesmrtelného vyprávění o odvaze, lásce a cti. (Bioscop)
(více)Videa (2)
Recenze (272)
Jsou chvíle, kdy nic jinýho nepotřebuju. Trošku si oddáchnout, zajít si do přírody, nebo najít v kině nějakou solidní pecku. A ejhle, je to tady. Sice to na vás neskáče pětkrát za den v programu, ale o to je pro mě ve výsledku lepší. Stará, dobrá klasika plná akce a poctivých soubojů s mojí oblíbenou Evou Green a ještě oblíbenějším Vincentem Casselem. To mě prostě nemohlo zklamat! Ještě teď jsem plný nadšení a pátou hvězdu si (zatím) nechávám do foroty. ()
Pryč jsou syté barvy a rozjuchané choreografie Lesterovy klasické verze. Bourboulon nechává svoje hrdiny rýt rypákem v hlíně a blátě, D'Artagnana v první scéně doslovně. Ubylo humoru, to ale neznamená, že trio, co je ve skutečnosti kvartet, postrádá osobitý vtip a šarm. Obsazení je dobré, výprava řádně ošuntělá, kostýmy špinavé a děj prolezlý intrikami. Odchylky od Dumase jsou obhajitelné, je zřetelné, že nová adaptace chce do hry víc dostat zákulisní pletichy a trochu odstavit milostné motivy, což je v pořádku. Škoda, že některé dějové zkratky mají trochu rozháranou logiku, ale po pár pochybách, jestli celá ta protestantská legrace pod Paříží není jen zbytečná odbočka, nakonec vítězí pocit, že ve dvojce se vše může zúročit v bezva podívanou. Nakonec mi tak vadí jen drobnosti, hlavně to, že Richelieu je postava bez výrazu. Ale všechno ostatní štymuje. Jednozáběrová akce nahradila hravé choreografie fyzičností a mušketýrská parta si rychle sedne. Velmi důstojný příspěvek do dumasovského kánonu! ()
Jsem devadesátkové televizní dítě, takže co se týče adaptací francouzské klasiky Alexandra Dumase, vyrostla jsem na americké verzi s Charliem Sheenem, Kieferem Sutherlandem a soundtrackem od Bryana Adamse. Nová francouzská verze mě uchvátila svým klasickým zpracováním, dokonalým obsazením (žádné plnění kvót a casting herců a hereček, kteří by se těžko objevili ve Francii 17. století). Rozdělení na dva díly neskutečně prospělo samotnému příběhu, protože je najednou spousta času na rozvíjení vedlejších zápletek. Film přesto ani na minutu nenudí, pořád se v něm něco děje, při některých scénách jsem ani nedýchala a u napínavého závěru (samozřejmě s cliffhangerem lákajícím na pokračování) jsem si i hezky pobrečela. Chci se jet podívat do Versailles, přečíst si knížku a konečně po letech zase nakopnout francouzštinu. Když ve vás film probudí tyhle pocity, nejde hodnotit jinak. A nemůžu se dočkat prosince a dvojky. ()
Asi tisící adaptace známé knihy, přináší snad něco nového? Možná ne, ovšem čistě audiovizuálně pro nové publikum rozhodně vítaná věc. Pokud nemáte s filmovými adaptacemi Tří mušketýrů ještě zkušenost, je to přístupnější než stará verze s Michaelem Yorkem. A navíc pravděpodobně s tím nejlepším, co může dnes francouzská scéna nabídnout. ()
6/10 – „Manželství je válka, ve které není žádný vítěz. Triumfuje každý.“ Dobře si tuto větu zapamatujte. Vryjte si do hlavy její sličnou grafickou podobu, přečtěte si ji nahlas s důrazným akcentem na každé jednotlivé hlásce. Proces opakujte, dokud se z ní nestane uklidňující mantra, kterou si budete při sledování filmu soustavně opakovat, jak se vaše troufalá očekávání budou tříštit jako sklo, do kterého někdo hodil zasraný buldozer. Nic chytřejšího už totiž v „Bourboulonově dvojhodince“ neuslyšíte. Každý kdo doufal v drsné provedení Dumasovy klasiky ve stylu Království nebeského, bude tuze zklamán. Veškeré nadějné náznaky totiž bez lítosti decimuje fakt, že se v první řádě jedná jen o pohádku pro děti. Co jsem četl, tak film sice zatím oficiálně žádný age rating nedostal a v Americe se dokonce spekuluje, že by mohl být nevhodný pod 17 let, nicméně české ohodnocení „Nevhodný mládeži do 12 let“ hovoří zcela za všechno. Co se týče nějakých dobových nepřístojností, tak se dočkáme jedné scény s jakž takž viditelnou nahotou. To je také prakticky jediná scéna, kde dojde na krev. Teď se dostávám k tomu, co mi pije krev daleko více, než stesk po dvorních dámách Francie ze 17. století. Absolutní režisérské SELHÁNÍ na poli zá asů a po yček. (Daleko dramatičtější než to mé při jejich písemné transkripci.) Snad veškeré souboje jsou natočeny za tmy, ve stínu anebo za deště. Samozřejmě nechybí ani roztřesená kamera, která sice jakž takž sleduje rytmus té či oné šarvátky, ale velice kazí výsledný dojem. Zejména kvůli ní jsem si žádnou akci dosyta nemohl užít a jenom pokaždé čekal, ať to máchání a rány skončí. Další věc, totálně přepálený zvuk výstřelů z pušek. Ozývá se to každou chvíli a je to nepopsatelně rušivé. Ale pokud to Bourboulon zamýšlel jako „nástroj na destrukci napětí“, tak třikrát sláva pro Bourboulona. Chudák byl ale pravděpodobně pořádně svázán nejen vlastní kontraproduktivní režisérskou poťouchlostí, ale i studiem. Jinak si neumím vysvětlit, jak by mohl akci tak spískat. Člověk pořád slyší švihání mečů (výstřely), bojový ryk (výstřely) a poctivou mušketonádu, která sem tam někoho trefí (to jsou ty výstřely!), do toho odpadávají mrtvá těla nepřátel, ale že by někdo někoho zabil, to ne. Sem tam sice mladý temperamentní gaskoněc d‘Artagnan někoho trefí – dokonce do něj zapíchne šavli – ale když ji vytáhne, tak kde nic, tu nic. Žádná krev! Tak já nevím, co si o tom mám jako myslet. Zabil ho? Trefil se mu omylem do podpaží? Ale co, nebudu se v tom hňahňat, myslím, že chápete point. Po stránce krutopřísného zpracování původního materiálu to rozhodně dojem nedělá. Pojďme si tedy posvítit na to, jaký je to film sám o sobě. Bohužel, ani další aspekty nehrají Bourboulonovy do karet. Pokud ovšem jeho cílem nebylo látku pošpinit a navždy odsoudit do zapomnění. V takovém případě poníženě uznávám, že mě dočista převezl, hraje 5D šachy a já hlupák(!) mu na to tak bláhově naletěl. Nicméně herecké zastoupení stojí za starou bačkoru. U tohoto výroku bych mohl zůstat, já to však beze všeho rozvedu. Hlavní hrdina – ano, ten temperamentní mladý gaskoněc –, je možná gaskoněc, docela jistě je mladý, ale temperamentu moc nepobral. Herec, který ho hraje, kdovíjak neexceluje a úkol mu stěžuje fakt, že jeho postava postrádá jakoukoliv charakteristiku. Není proto zrovna jednoduché se do něj vcítit a ani vlastně důvod, proč mu vůbec fandit. Strana protikrálovská není nastíněna jako zlá a celý snímek budí dojem, že rivalita protestantů a katolíků je jen takové nevinné kočkování, jehož hlavním jádrem je prázdná miska s mlékem. Moment. Pokud můžeme říct, že ústřední konflikt je banálně vykreslen, a je tedy banální, ... není pak celý snímek jen taková neškodná banalitka? Just asking. Každopádně pokud jste dočetli až sem, znamená to, že se buď šeredně nudíte, anebo vás zkrátka baví číst, jak vypočítávám, co mě všechno sere. Takže v tom budu ještě chvíli vesele pokračovat. Ostatní herci byli vyloženě průměrní. To platí o třech mušketýrech a také o králi, královně a prohnaném kardinálovi. Nedostali skoro žádný prostor a ten, který dostali, mě nudili k smrti. Rovněž mám problém s líčením, kupříkladu d‘Artagnanova milenka má pleť hladší než tekutou čokoládu. Tohle zvládneme my ve 21. století za několik hodin nanášení make-upu atp. a za pomoci následné digitální postprodukce, ale upřímně pochybuju, že by takhle vypadala francouzská dvorní dáma v 17. století. Počestná, nebo ne! Taky je ve filmu spousta vyloženě TUPÝCH náhod, zkratkovitých kliček a logických lapsů, příp. chabých scénáristických berliček. Očividně když Bourboulon slyší slovo klišé, v hlavě se mu rozsvítí červená kontrolka a on zavře let's go, monsieur! a vytáhne kameru. Verdikt: „Jako pohádka pro malé děti obstojné, jako seriózní snímek pro dospělou osobu bez mozkové vady však zcela nevhodné.“ Vtípek na dlouhé večery: „Po zhlédnutí tohohle filmu asi také hodím šavli. Mušketýr nemušketýr.“ Práskho! () (méně) (více)
Galerie (50)
Photo © Pathé
![Tři mušketýři: D'Artagnan - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/965/166965105_7fcfab.jpg)
Zajímavosti (24)
- Na rozdiel od predchádzajúcich adaptácií románu chceli scenáristi Matthieu Delaporte a Alexandre de La Patellière urobiť z Dumasovho diela „triler vo svete násilia“, pričom film chceli urobiť na "americký spôsob". (Arsenal83)
- Režisér Martin Bourboulon uviedol, že inšpiráciou pre túto novú adaptáciu boli Súperi (1977), Dobyvatelia stratenej archy (1981), Cyrano z Bergeracu (1990), Kráľovná Margot (1994), Gladiátor (2000) a Revenant (2015). (Arsenal83)
- Ide o prvú francúzsku filmovú adaptáciu "Troch mušketierov" po 62 rokoch od uvedenia dvojdielnej ságy Bernarda Borderieho v roku 1961. (Arsenal83)
Reklama