Režie:
Édouard MolinaroKamera:
Robert LefebvreHudba:
Richard CornuHrají:
Jeanne Moreau, Gérard Oury, Micheline Luccioni, Jean Lefebvre, Philippe Nicaud, Claire Maurier, Paul Mercey, Robert Le Béal, Bernard Musson, Albert Michel (více)Obsahy(1)
Ředitel továrny Jacques Decrey zastaví s autem před podnikem, kde pracuje, z auta vyloží mrtvolu muže a schová ji v jedné ze stěn. Následně se retrospektivně vrací o tři měsíce zpět, kdy zjistil, že jeho manželka Glora jej podvádí s mladým mužem. Podle poznávací značky na autě vypátrá jeho identitu, najme soukromého detektiva, kterého pověří fotografováním mileneckého páru. Milence své ženy pak začne vydírat, ten ale o peníze požádá Glorii a ta se s žádostí o částku obrátí na manžela...
Režijní debut Édouarda Molinara byl zdařilým příslibem do budoucna; pro svůj první film si zvolil literární předlohu Frédérica Darda. Molinaro měl v té době za sebou úspěch se svým prvním dokumentárním filmem a do svého celovečerního debutu dokázal angažovat tehdy již hvězdnou Jeanne Moreau, po jejímž boku se objevil Gérard Oury, zatím ještě herec, ale zakrátko již významný režisér. Francouzská premiéra proběhla 7. března 1958.
(argenson)
Videa (1)
Recenze (19)
"Nemohu s ním žít, no nejsem dost silná na to, abych žila bez něj..." Na základě takové repliky můžete čekat cokoliv, i romantický kýč, nic takového se ale nekoná. Zato se přede mnou odvíjelo psychodrama s mistrovskou gradací, které mi i přes retrospektivní úvod (díky němuž známe částečně vyústění předem) ke konci několikrát vyrazilo dech. Prvních 20 minut Molinaro mistrovsky rozehrává dechberoucí dění takřka beze slov, což o rok později skvěle zopakuje ve Svědkovi ve městě. S příchodem dialogů v návratu časem zpátky se styl trošku změní, ale už záhy dokáže vyvolat další napětí. Jeanne Moreau v postavě tajemné osudové ženy, v níž se přes zdánlivý chlad projeví během proplouvání dvěma barvitými vztahy i silné emoce ve tváři, přesně sedne k atmosféře filmu. Nečekal jsem však, že ji hrající režisér Gérard Oury bude přímo šlapat na paty coby druhý herecký tahoun. Oury předvádí dokonalého cynika ve vizáži galantního podnikatele, dává si to ve velkým i v četných vnitřních monolozích (pro film-noir typických), tedy dokud pozdější události nepohnou se sáhnutím na dno svědomí i bezostyšně jednajícím panem továrníkem. Překvapením pro mě byl i Jean Lefebvre, který zamlada skvěle zvládl postavu mimo svou pozdější ňoumovitou škatulku a umělecké fotografické ambice jeho slídícího agenta pobaví i vyvolají drobnou lítost, jako pozdější konfrontace s manželkou nad ožehavým povoláním. *** Úpřimně, Édouard Molinaro dosud nepatřil k režisérům, které bych obliboval a na základě pozdějších barevných filmů, co jsem viděl, mi až na jeden film (Růžový telefon) připadal spíš jako průměrný rutinnér, kterému se občas něco povede, když zfilmuje úspěšnou divadelní hru se skvělými herci, ale který jinak častěji zpacká slibný potenciál. Nicméně jeho noirové thrillery z konce padesátek? Nářez! [90%] ()
Film na něhož jsem narazil v diskuzi VRK a hned mě zaujal. Le Dos au mur začíná vyprávění téměř na konci příběhu aby se retrospektivně vrátil a začal vše pěkně od začátku. Skvělá práce kamery, hra stínů a světel, pečlivě budované napětí a atmosféra, nějaký ten zvrat a dobré herecké výkony. Tenhle krimi noir kousek made in Francie to má u mě za 4hvězdy... Nemohu s ním žít, no nejsem dost silná na to, abych žila bez něj... ()
Molinaro dotáhl film k dokonalosti a to vzhledem k faktu, že to byl jeho režijní debut. Velmi dobře vystavěný scénář s famózním koncem, kde jsem až do závěrečné klapky nevěděla jak jen tohle může dopadnout. Gloria to ukončila naprosto skvěle i když nevím jestli je to zrovna pro tuhle situaci vhodné slovo. Za klad považuji i herecké výkony jak Gérarda Ouryho (neznám), tak Jeanne Moreau. Ve výsledku mně tentokrát víc imponoval Gérard. A závěr s opakovanou poslední větou vše dokonale podtrhla. Děkuji Willymu Kufaltovi za doporučení. ()
Mýma očima zajímavý, působivý a nepředvídatelný film, což mě bavilo i těšilo.. Herecký ansámbl sympatický, líbila se mi Jeanne Moreauová a ještě víc Gérard Oury.. Bez spoilerů jen dodám, že závěr mi nesednul, ani na vteřinu jsem neuvěřila, že by byl Decrey takový idiot, aby udělal takovou školáckou chybu.. Každopádně Molinaro stojí za průzkum: Oskar, Dotěrný chlap, Un témoin dans la ville, Mluv, mluv, zajímáš mě, Prachy v prachu a další.. Poděkování Willymu za tip.. ()
Jack rozehrál hry, za které by se nemusel stydět ani Shakespeare. Celou dobu jsem netušila, kam až to může nakonec dospět, jen jednou věcí jsem si byla od začátku jistá, abych nakonec zjistila, že i tady jsem předpokládala špatně. Le dos au mur má velmi dobře vystavěný příběh. Že zúčastněné asi nic veselého nečeká, se dalo tušit z toho, jak ani jeden z nich nemínil ustoupit ze svých pozic. Přesto mě ten bezútěšný závěr zasáhl. ()
Galerie (20)
Photo © Gaumont
![Le Dos au mur - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/405/161405002_f874d5.jpg)
Zajímavosti (1)
- Exteriéry se natáčely od listopadu do prosince 1957 v Paříži a pařížském regionu, interiéry pak ve studiích Saint-Maurice. (classic)
Reklama