Obsahy(1)
Sedmiletá Nora jde poprvé do školy. Oporou jí je starší bratr Abel, s nímž by nesmělá Nora ráda trávila čas i o přestávkách. Místo klidné hry se ale dívka stává svědkem šikany. I když si to bratr nepřeje, Nora na ni upozorní dospělé. Rodiče ani učitelé však nejsou schopni zachytit citlivé hranice vztahů mezi dětmi, které jsou plny strachu z hledání svého místa ve světě, jenž umí být také krutý. (Febiofest)
(více)Recenze (7)
Skvěle natočené, dobře zahrané. Kamera sice chvilkami nebyla podle mého vkusu, nicméně hlavní problém je příběh. Chápu, kam tím autor směřoval, ale takhle to opravdu nefunguje a není. Divákům se předkládá nelogicky se chovající postavy a příběh, kterému nevěřím, že by se takto mohl stát. Navíc dětská osobnost se takto rychle nemění. Z toho důvodu má zřejmě film nižší hodnocení. Chtělo by to trochu více reality a méně se držet hesla, že zlo plodí další zlo. Tedy pozměnění většiny příběhu :-). Přesto hodnotím velmi pozitivně, zanechalo to ve mě kus vzpomínek a úvah. Navíc Maya Vanderbeque v roli sestry je naprosto vynikající! ()
Film kde se absolutně nic nestalo, nic se nedozvíme a ve mě to jen vzbudilo ultimátní nenávist k dětem. Dala bych tomu odpad, kdyby ta hlavní holčička nebyla dobrá. Vůbec nechápu pointu tohoto film, ať uděláte cokoliv, tak to je špatně a má to nějaký dopad, no shit Sherlock, úplně bezvýznamný. PS: Nesedejte si doprostřed řady na film u kterého nevíte, co od něho čekat. Po prvních dvaceti minutách jsem, až zoufale, toužila po odchodu, marně. ()
Film o školní šikaně se odehrává pouze na půdě školy. O životě dětí mimo toto území se dozvíme jen minimum (žijí s otcem, který nemá práci, protože se stará o ně), ale vlastně se dozvíme minimum i o školní šikaně. Kamera je totiž nalepená na hlavní hrdince, takže často ani netušíme, co ona sleduje. A nakonec z toho vyplyne, že školní šikana je něco, s čím je lepší nic nedělat, protože se to jinak ještě zhorší. Tři hvězdičky asi jen pro zvládnutou práci s dětskými neherci a rozumnou délku (50%). ()
Mrazivě fascinativní práce s dětskými ne-herci, nicméně skalní problém je, že režisérka tu vnucuje postavám jednání, které není logické v žádném ze světů, ani v dětském, ani v dospělém, takže film se skládá z frustrujících scén, skečů, které na sebe vývojově nijak smysluplně nenavazují, přičemž postavy trapičů i oběti (Izmael), rodiče i učitelé, se na školním dvoře zjevují a zase mizí podle potřeby. Lze to brát v nejlepším případě tak, že tohle je režisérčina představa (nebo mlhavá dětská zkušenost, vjem?), jak klaustrofobně a bezvýchodně vypadá takový složitý a vážný problém z pozice dítěte, s kterým se dospělí nebaví a nikdo nevnímá svět a potíže jeho optikou, ale pořád zůstává problém s tím, že máme krkolomnou logiku zvratů a návaznost situací a smysluplnost angažování se a zase mizení postav ze scény věřit režisérce, přestože to působí silně nahodile, vymyšleně, strojeně, manipulativně. Závěr, stejně zhůvěřile a nahodile přilepený na krutou scénu mučení, má asi budit dojem, že stejně tak bezmezná jako uvědomělá sourozenecká náklonnost je cesta ven, budí zoufalý dojem "wishful thinking" a nouzového východu z chaosu, který režisérka/scénáristka rozpoutala a sama si už neví rady, jak ho alespoň pro potřeby promítání ukončit. Nejhorší pachuť, která mi po tom zůstává, je ta, že jsem se stala obětí nadutého (každý přece může být režisér) filmařského citového vydírání, k němuž byly navíc bezohledně, až blbě, zneužity děti, v kterých to může nadělat hodně paseky. *~ ()
Když je sedmiletá Nora svědkem, jak děti utlačují staršího bratra Abela, přispěchá mu pomoci. Ale Abel ji přiměje, ať zůstane zticha. Chycena v konfliktu loyality se Nora snaží najít místo mezi dětským a dospělým světem....Příběh o krutosti dětí a nevšímavosti dospělých, s úžasnou hrou dětských představitelů. ()
Reklama