Obsahy(1)
Příběh chlapce Kuksji, jehož vesnici přepadnou vikingové. Vyplení ji a jeho vezmou s sebou na svou loď, aby jim přinesl štěstí při zpáteční cestě. Během ní Kuksja pomůže odvrátit útok Dánů. Vůdce vikingů Torir mu dá jméno Einar a příjme ho za svého syna. Po návratu do Norska poznává Kuksja život seveřanů a zamiluje se do Signy, která je zasnoubena Sigurdovi. (Galenius)
(více)Recenze (11)
Zástupce dnes již myslím vymřelého žánru - historický dobrodružný film (nejen) pro mládež. U nás zastoupen třeba trilogií Osada Havranů, Na Veliké řece a Volání rodu. Tenhle film mi v mnohém připomněl román Joe Alexe Černé koráby, který také vypráví o únosu mladíka z jeho rodného ostrova a ten pak s piráty navštíví mnohá místa tehdejší antiky a zažije mnohá dobrodružství. A mezitím se divák (čtenář) dozvídá různé zajímavosti o té které době. Takže zde není jeden nosný příběh (kromě možnosti návratu), ale jde spíše o formát odysey. Tady u tohoto filmu navíc nemám problém si říct, že takhle to i mohlo vypadat. Dnešní filmy představují vikingy jako drsné krvelačné bestie, které když nebojují, tak souloží a opíjejí se. Inu moderní pravidlo: krev a sex, a je jedno, jestli jde o seriál z Říma, doby Borgiů nebo vymyšlený svět Hry o trůny. Popravdě se ale víc kloním názoru, že vikingové spíš byli podobná partička „dědků“, kteří jezdili, kam je loď dovezla, tam se poprali, něco sebrali a jeli dál - ale celé to mělo takovou atmosféru ne (digitálních) cákanců krve á la komiksy, ale prostě jako když se chlapi porvou na tancovačce. Jo, umřel u toho občas někdo, ale tenkrát patřila smrt k životu, každý ji bral jako samozřejmost, ne jako dnes, kdy se o umírání skoro nesmí ani mluvit. Sledujeme tedy příběh mladíka, který je unesen vikingy ze svého domova. Původně se chce co nejvíc vrátit domů, ale čím víc přejím vikinské zvyky a váží si jejich vůdce, tím méně nad návratem přemýšlí. A ve spřátelené osadě, kde vikingové přezimují, se dokonce zamiluje, což povede ke konfliktu... A je zde vše - touha po domově (a to i u Plešatého), osudová láska, životní dilemata, objeví se zde bohové a návštěva svatyně, nechybí samozřejmě ani magie a kouzla, a nakonec i věštba budoucího mladíkova života. To vše doplňuje skvělá kamera a záběry přírody, lesů, moře a mraků jak od Benninga. ()
Ha, konečně vím jak se to jmenuje. Další nostalgie z dětství, viděno v cca 9 letech, od té doby to snad nikdy nebylo opakované. Jako malému se mi to strááášně líbilo, moje vůbec první pořádné setkání s Vikingy ve filmu. Absolutně netuším, jak by se mi to líbilo teď, stejně jako Galenius si pamatuju jen pár záběrů a scén, třeba to zapálení dánských lodí. Nevím, jestli si mám přát to vidět, abych si hezké vzpomínky nezkazil. Jo, děkuju Wirmonovi, že se podíval do mýho profilu a navedl mne sem. ()
Opravdu lituji, že mě tento velkorysý vnímavý snímek v mém dětství minul, promítali-li jej vůbec v našem zapadlém, a dnes již zkáze propadlém kině. Silný, hluboký a v tom nejlepším a nejméně předpokládatelném smyslu dobrodružný příběh o touze po domově, po lásce a konečném zklidnění v lůně mateřské přírody. Převyprávět jej nebo jen naznačit úsek hrdinovy cesty by bylo zbytečné. Žijeme to světlo a tmu všichni a vše v tom dramatu bylo tak věcné, tělesné a prosté, že se o jediné zazněvší slovo a prosvětlený obraz šlo opřít. Lze jen litovat, že po Listopadu se na naše stříbrná plátna dostávaly jen prefabrikáty, které zaslepovaly kočičím zlatem, a takové neblahým původem ocejchované ryzí filmové vyprávění zůstalo zaslepeno nezájmem. Vetřelci ani predátor či terminátor neoslovovali duši, jen sílu – a naneštěstí i marnost. ()
Krásnej film, kdysi se mi moc líbil, byť z paměti přesný děj už nevytáhnu. Přec jen, je to už dvacet let. Zhruba to bylo o tom, že vikingové přepadli vesnici, vyrabovali, vyplenili a jako zajatce s sebou vzali jednoho chlapce. Ten postupně srůstá s komunitou a stává se jedním ze seveřanů. Byl to krásný film, dodnes si z něj pamatuju pár záběrů, ale přesný děj odvál čas. ()
Stejně, jako v případě snímku RUS IZNACHALNAYA, jsem nadmíru spokojen. Velmi dobře na mě působilo použití ruštiny spolu s norštinou a vůbec je celkově vidět, že Norové měli do natáčení hodně co mluvit, což filmu určitě prospělo a přidalo na realističnosti. Herci jsou zvoleni parádně a vypadají jako praví Vikingové, takže pohled na ně nevyvolává smích, což je problém zejména italských filmů, které se nějakým způsobem o pohany ze severu otřou. Pokud někdo hledá něco v duchu HRAFNINN FLÝGUR nebo třeba UTLAGINN, tak by neměl váhat. ()
Galerie (7)
Photo © Gorkij Film Studios / Norsk Nasjonalbiblioteket
![I na kamenech rostou stromy - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/226/165226431_c4cba0.jpg)
Reklama