Režie:
Bertrand MandicoScénář:
Bertrand MandicoKamera:
Pascale GranelHudba:
Pierre DespratsHrají:
Elina Löwensohn, Paula Luna, Vimala Pons, Agata Buzek, Alexandra Stewart, Nathalie Richard, Claire Duburcq, Michaël Erpelding, Mara Taquin (více)Obsahy(1)
Futuristický děj After Blue se odehrává na stejnojmenné exoplanetě s panenskou přírodou, kam část lidstva přesídlila poté, co se Země stala téměř neobyvatelnou. Zdánlivý ráj je však vykoupen četnými oběťmi: životem v izolovaných komunitách bez moderních vymožeností a prakticky bez mužů. Jedinci bez vaječníků totiž tělesné změny vyvolané zdejší atmosférou nepřežijí. Divotvorným mimozemským světem žen nás provází Roxy (Paula Luna), odstrkovaná dívka na vrcholu pubertální zvídavosti ohledně vlastního těla, jakož i okolní flóry a fauny. Jednoho dne se hrdinka slituje nad ženou odsouzenou na smrt a naváže s trestankyní tajuplné pouto. Za trest je pak Roxy i se svou matkou (Elina Löwensohn) vyhnána z osady, dokud se nevrátí s mrtvolou obávané renegátky Kate Bush (Agata Buzek). Obě ženy tak ve snaze přežít putují prapodivnou krajinou, stávají se součástí milostného mnohoúhelníku a ve volných chvílích kouří halucinogenní housenky nebo se oddávají koupeli v míze lesního obra. Závěrečné střetnutí s Kate ovšem nelze oddalovat věčně. (Festival otrlého diváka)
(více)Recenze (7)
Jak může něco tak oslizle vymazleného být tak rozplizle nudné. Čestmír přešel z kytek na neposedné jointy. Katarzyna Buszowska byla fajn. ()
[FOD 2022] Naprosto fascinující a vizuálně omamnej atmosférickej western na tripu z halucinogenních housenkek. ()
Je to opět velmi vtipné a poučené a taky totálně umělé, pokleslé a konzumní - inu, mládí. Nicméně jsem se nenudil a obrazově jsou tam velenádherná místa. A furt se lesběj; no fakt-)! Zaujalo mě, že to i s navijákem dal kamoš, který je velmi prostý a s takovýmito filmy nemá žádnou zkušenost - asi že je to popík. Trochu se pořád dohaduju, co je tak zvláštního na Elině Löwensohn - dobrá herečka podle mě není, pěkná už taky ne. Asi že Mandicovi drží na cokoliv dlouhá léta. Jinak nevím. ()
Vizuál má Mandico zase naprosto úchvatný, jen díky němu mě to občas dokázalo vtáhnout do děje (byť teda hlavně na začátku a na konci, ten prostředek je takový, no...) a vypadá to opravdu skvěle i přes to, že je občas viditelně poznat, že to jsou většinou kulisy někde ve studiu. Je to taková halucinogenní a skutečně omamné hard fantasy, které opravdu má svůj vlastní svět i s vlastním zákonitostmi a podivnými rostlinami, kameny nebo dokonce i příšerami - původními mimozemskými obyvateli. Kdyby to Mandico všechno mnohem víc propracoval (a obsah obzvlášť), mohl by z toho být sice ne bůhvíjak hluboký film, ale opravdu svérázná a přitom nesmírně působivá hard fantasy určitě. A dost pravděpodobně by mě ji celou dobu bavilo sledovat, což je u mě meta, na kterou u mě může tenhle žánr dosáhnout jen výjimečně, vzhledem k tomu, že mě často nudí. Jenže to by nebyl Mandico, kdyby to nenatočil úchylně a kdyby se nezačal opájet sám sebou a vysokým počtem sexuálních scén. A tady se sám sebou bohužel opájí ještě mnohem více, než u Divochů. Ti totiž měli nějaký děj, možná ne úměrný dvěma hodinám, ale někam gradoval, byl promyšlený a uměl překvapit. After Blue samozřejmě děj taky má a ten taktéž někam graduje, ale problém je v tom, že by to mohlo být klidně o 40 minut kratší a vůbec nic by se nestalo. Přitom tu je opět spousta zajímavých nápadů, jen vůbec nejsou zapojené do příběhu (což je třeba u těch mimozemských příšer strašná škoda) a nebo se jim věnuje jen chvilka pozornosti a pak až buď ke konci filmu nebo se na ně úplně kašle. Pravidla pro svůj fikční svět Mandico vymyslel celkem dobře, tak proč je děj jen unylou procházkou matky a dcery za dopadením a zavražděním zákeřné "čarodějnice", kterou dcera omylem pustila na svobodu? V mezičase se vlastně neděje nic jiného, než že o sobě všechny postavy zjistí, že jsou buď lesby nebo bisexuální. Každá to dělá s každou a když zatouží po údu, masturbují zbraní nebo olizují klacek... A tyhle scény trvají strašně dlouho a vzhledem k tomu, jak moc jsou k ničemu, mi přijdou jen lartpourlartistické. Oproti Divochům je to pro mě docela zklamání (a mám chuť tomu teď vrazit čtvrtou hvězdu, i přes to, jak mě to občas znechucovalo) a doufám, že se Mandico příště bude méně opájet sám sebou a vytvoří opět něco ve stylu Divochů. Slabou třetí hvězdičku tomu ale ještě dám, protože kromě samotného vizuálu mě nadchl i soundtrack, který byl většinu času ambientní (nebo aspoň v tom stylu) a naprosto úžasně se tam hodil, až mám chuť si ho sehnat samostatně. Slabé 3* ()
Vizuálně i auditivně omamný spektákl ohromuje smysly, ale nedává žádné relevantní sdělení. ()
30.3.2023Futuristicky tematická exoplaneta s panenským prostředím. Pokud nemáš vaječník, tak nepřežiješ…Takto zní popis této mysticky pozoruhodné planety, na které se to všechno odehrává. Formát je překvapivě hodně širokoúhlý, ale dodává to milý pohled na všechny různé perspektivy použity a celkově na celou (fakt nádhernou) mizanscénu. Zvrácená fantazie v podobizně futuristického westernu pojatého avantgardně/umělecky/experimentálně a sexuálně. :fakt intimní téma a erotické výrazy: Planetu osídlují převážně ženy (až na výjimku, ke které se během okamžiku vrátím), které dosti často mezi sebou konají lesbické aktivity a celkově sexuální věci – takže dopředu už rovnou můžu říci, že se jedná o film s pornografií. Ve snímku je sex hodně velikou pointou. Sex sám o sobě se tu ale dle mého ani zatím nezjevil. Jedná se převážně o (samozřejmě necenzurované) záběry na queer líbání, ladné doteky nebo může býti i opakem, ženská masturbace (často nad myšlenkou ženy) a intimní pohledy na pohlavní orgány nebo jakékoli části nahého (primárně ženského) těla. Což už samo od sebe dává dosti velký pohled na to, co se ve filmu bude dít a co tam tak tyto sexuální aktivity mohou znamenat. Nu, co se týče hlavní postavy – Roxy, tak v tomto případě jsem si dokázala povšimnout, že když ji v její nepříjemné chvíli francouzsky-políbila žena, tak se okamžikem uklidnila. Takže to může pomáhat občanům na této panenské planetě. Často i s jejich pocity. Roxy to přesněji někdy i otevíralo mysl, když masturbovala s myšlenkami nad Kate Bush. Když už jsem to párkrát v tomto textu o sexu zmínila, tak si myslím, že by bylo důležité to roztáhnout. A to jsou queer motivy použity v tomto snímku. Jak jsem zmiňovala, planeta je osídlená primárně ženami, až na výjimky – replika ex-lásky Sternberg, který je novým androidem od Louis Vuitton-má to i značené na těle (což mě lehce posouvá k myšlence výrazů, ke které se ihned vrátím). Ženy mezi sebou prožívají různé milostné mnohoúhelníky a je to celé vlastně primárně založeno na lesbách. Nebo alespoň lidech s ženským tělem konající různé sexuální aktivity s dalšími takovými. Ale celý queer point je tam vlastně zastíněn a člověk by nad tím naprosto nepřemýšlel. Bral by to jako naprostou normu pro tento film.Jeho až moc queer kinematografie se tu přesně stala naprosto ne-queer. Výrazy v tomto filmu byly použity až absurdně a zmatkově. Někdy na mě působily až surrealisticky. Jako již zmíněný příklad – replika od Louis Vuitton, jejich nový android – což je hodně zmatkové, jelikož LV a android spolu nemají absolutně nic společného, ale zase na druhou stranu to dodává tu futuristickou atmosféru i takto myšlenkově co se týče toho, že jsou vlastně na jiné planetě a zřejmě i v jiném, naprosto jiném časoprostoru.Jména použita pro postavy či věci jsou hodně absurdní. Třeba i samotná Kate Bush, což je vlastně zpěvačka. Ale fakt mi to pomohlo vcítit tu futuristicky mystickou atmosféru. Pomalu, ale jistě se posouváme k samotné mizanscéně. Myslím si, že za toto by production designer, osvětlovač, (editor) a costume designer měli dostat naprostou pochvalu, jelikož byli schopni vystihnout tu atmosféru, o kterou se pak nadále snažil sám Mandrico spolu s jeho kamerovým štábem. Krásně pomocí kostýmů…no vlastně celkové mizanscény vystihli futurismus a naprosto krásně mystickou atmosféru z úplně jiné planety. Kostýmy tomu dodali nějakou modernitu, jelikož třeba Roxy nosila oblečení, co se nosí momentálně běžně. Každý měl více, či méně tematické oblečení. Následně scénografie byla ale na špičce, jelikož se jim povedlo vystavit celou tuto panenskou planetu a pomoci divákům se do ní vcítit. Zvládli vystavit supernaturální teritorium (les) a všechny další sídla, která byla podporována kouzelným osvětlením. Příběh jednoduše zmiňuje život žen na panenské exoplanetě. Vskakují tam záběry Roxy, jak má jakýsi rozhovor a o daných situacích často povídá v červeno-zeleném světle, které se dosti liší od ostatních full-červených, modrých, či nafialovělých scén. Ze začátku zachrání zabíjačku Kate Bush. Když ji zachraňuje, můžeme vidět detailní záběr na oblizující se rty Kate a pak následný střih na stálé rty Roxy. Pak vidíme klíčovou scénu, kde Kate pozabíjí tři ženy z území od Roxy a tu se dozvídáme, že je asi nějaká mystická a mysteriózní zabíjecí kreatura. Následně hned potom vidíme dlouhé líbání Roxy a Kate, což nám prozrazovala dřívější scéna! Roxy od té doby na Kate nezapomene. Hlavně ne po tom, co vidí její třetí oko na její vagíně (v průběhu filmu nás provázejí takovéto intimní záběry ženského či mužského přirození a nebo prsou). Ve snímku se též zobrazuje hodněkrát dvojexpozice (a párkrát i víceexpozice) a jejím názorným příkladem je scéna ještě po osvobození Kate, kde zabíjí již zmíněné 3 ženy. Je to dvojexpozice Kate s pistolí a tří žen na břehu moře. Následně můžeme vidět, jak je Kate postřílí, což je znázorněno samozřejmě i zvukem, ale i rychlým střihem na problikávající barevné záběry. Nakonec vidíme, jak náboj padá do růžového moře. Provádí nás tu i minimum zpomalených záběrů, které ukazují, jak si to Kate užívá, či se snaží upřít náš pohled na důležitý detail či moment ve filmu. To stejné platí pro časté nadhledy a podhledy, které tu jsou kvůli tomu, že vidíme nějaké záběry z perspektivy jiných postav – jejich subjektivity – často ležících. Též, aby se na širokoúhlý formát vlezlo co nejvíce věcí, ale i někdy mohou obyčejně představovat bezmoc a naopak moc. Následně vidíme tři obyvatelky, které jsou vizuálně podobné čarodějnicím a neustále řvou, což značí jistý chaos. Chaos na planetě, v zemi a v této části. Chtějí zabít Kate a posílají na ni za trest Roxy a její matku. Později se dozvídáme, že Roxy matka je kadeřnice, co depiluje chlupy na krku, což je celkem klíčová část pro konec. Pro uklidnění a nudi si Roxy dává halucinogení cigarety, což jsou červi. Později i spolu s matkou. Tu vidíme Roxy masturbaci poprvé, kde se následně promítají záběry Kate, což nám říká, že na ni Roxy myslí. Poté od této scény začne mít Roxy vidiny tří mrtvých “kamarádek”, které ji nedělají zrovna nejlépe. Později se ale dozvídáme, že se jí otevřelo též třetí oko a po *spoiler* zabití Kate (zřejmě) může vidět do posmrtného života – s čímž nám poradí její zabití spoluobčané, které následně též vidí v její vidinách. Když vidíme mučení Kate Bush, lze tam vidět rozostřený rám kolem obrazu, což nám dodává vědomí o tom, že to je pouhá vzpomínka na ni, jelikož byla stíhána vícekrát. Po tom, jak se s matkou vydá zabít Kate Bush touto panenskou, exotickou a hlavně nadpřirozenou krajinou, potkává známé Kate, kteří matce naprosto zamotají hlavu. Při jejich cestě potkávají skoro mrtvého koně, který kolem nich zběsile běží a je tu použité flicking (speciálně červené), které se už následně ve snímku neobjeví, ale má znázorňovat nebezpečný chaos a naprostý zmatek nad danou situací. Následně potká i ženu Sternberg, která hraje velkou roli femme fatale (hlavně ze začátku). Též se seznamujeme s replikou spolu s jeho pohlavním orgánem v provedení takových chapadýlek – což zde si můžeme pokládat otázku, zda autor chtěl pouze pozvednout femininiu, která je vlastně celý film a nebo se chtěl pouze podělit o nějaké sexuální fantazie. Později je tam častěji a častěji použito vertikální tónování (hlavně modro-fialové). Sochy v lese okolo jejich sídla vyjadřují nádheru a krásu dle mého, stejně jako v antickém Řecku. Když se postupně pomalu blížíme ke konci, více se dozvídáme ten fakt, že Roxy ale zabít Kate nechce – zřejmě pro její sexuální uspokojení/touhy. Proto z podhledu (tu to má význam velmoci a vize z matčiného pohledu) nadává matce a následně ji začne bít. Pak se ale vrátí a vlastně se jí omluví a uvědomí si jakousi lásku k ní a jejím občanům. Ještě jsem tu nenačala vizuál, který stojí za to si popovídat o takto pěkně na konci. Vizuál byl nádherný a není tam žádné minus. Jak od najatých nádherných herců, kteří byli až takový “Cinema du-look” po zbarvení, které bylo extra barevné a mystické – to i použití nějakých filtrů či editů, které tomuto pomohly dát ty odlesky na světlo, mystiku a krásu a lehkou mlhu, která ihned působí jako naprosto z jiné planety. () (méně) (více)
Reklama