Režie:
Petr NikolaevScénář:
Lucie KonečnáKamera:
Viktor SmutnýHrají:
Martin Hofmann, Kristína Svarinská, Jitka Čvančarová, Jiří Vyorálek, Anna Polívková, Eva Holubová, Amálie Stella Hamzová, Tomáš Dalecký (více)Obsahy(1)
Komedie režiséra Petra Nikolaeva plná rodinných a partnerských zmatků. Její hrdinové si uvědomí, že když se ze tří rodin stane jedna velká, budou potřebovat pořádný plán. Plán, jak přežít současné i minulé partnery, všechny děti v rodině, ať už jsou jejich nebo ne, plán, jak se v tom všem neztratit a udržet si zdravý rozum. Život si ale většinou dělá, co chce... a co nečekáte. (Bontonfilm)
(více)Videa (2)
Recenze (152)
Při pohledu na mé oblíbené herce i celkem schopného režiséra jsem skutečně doufal v dobrý výsledek. Bohužel se má očekávání začala bortit už po pár minutách. Naprosto umělá dramata, reakce na ně buď zbytečně přehnaná nebo naopak naprosto nedostatečná. Tady se scénář prostě nepovedl. Námět je tak sice fajn ale i přes snahu všech účastníků jsem si film bohužel vůbec neužil. ()
Střídavka mezi komediemi posledních let není žádným propadákem a jedná se o svěží a leckdy nápaditou zábavu. Obsazení je kvalitní, zápletky nejsou sice bůhvíjak originální, ale s filmem mám přesto hlavní problém. Už v průběhu jsem si říkal, aniž bych věděl, že tomu tak skutečně je, že se v leckterých momentech snímek hodně podobá projektu, který se věnuje stejnému tématu - Jedna rodina. Seriál, který aktuálně běží na televizi Nova produkují Jindřich Motýl a Martin Růžička a režijně se na něm podílí či podílel i Petr Nikolaev a se scénářem Lucie Konečná. Tím pádem mi už v řadě momentů nepřišel film originální a spíše jsem měl chvílemi pocit, že sleduju filmovou verzi zmíněného seriálu. Nešlo pouze o fragmenty, ale dost podobné byly i rozdělení charakterů hlavních hrdinů ()
Vztahový propletenec tří rodin s dětmi a babičkou (skvělá Eva Holubová) je takový ten filmek na jedno použití, bezproblémově zvládnutelný, ale vracet se k němu nebudu.. Nejvíc se mi líbil Martin Hofmann, jeho postava přerostlého kluka mě bavila a rozesmála, po pravdě doma bych ho nevydýchala, ale ve filmovém světě je to zábava.. ()
Opět jsem asi trochu mimo dění zdejšího hodnocení ale hold asi tisíc tváří, tisíc názorů. Za mně povedená česká komedie. Super obsazení, doslova. A tentokrát vypichuji i herecký výkony. Hofmann bez diskuze a Čvančarová wau! Jde o to že já jim to všechno prostě věřil. Jakoby tam nebyli vůbec kamery a byl jsem jen nějaký vzduch lítající kolem nich. Příběh trochu jednoduší ale ten styl humoru a propletení všech mezi sebou, velmi povedený. Bylo mi i dokonce líto že už to končí. Dokázal bych si toto představit jako dvaceti dílný seriál. Dávám krásných 75-80% ()
Galerie (17)
Zajímavosti (4)
- „Střídavka je komedie, ale chtěli bychom ve filmu obsáhnout různé emoce, neměla by to být jen legrace za každou cenu. Ve své náladě by se film měl podobat třeba Báječným létům pod psa (1997). Věřím, že příběh Střídavky bude divákům blízký, ať už ji sami řeší nebo řeší jen jednu rodinu nebo jen vztah se svým partnerem. Když jsme scénář poslali Martinovi Hofmannovi, nejen že roli vzal, ale přišel se spoustou připomínek a nápadů,“ uvedl režisér filmu Petr Nikolaev. (SONY_)
- Natáčanie filmu prebiehalo na viacerých miestach Prahy a na zámku Štiřín. (dyfur)
- „Střídavka by měla být zábavná, břitká, chytrá v dialozích, občas dojemná. Na lehkých nohách. Vůbec by pak neměla být blbá. Doufám, že taková bude. Věřím, že ze střižny vyleze komedie, za kterou se nikdo nebudeme muset ani omlouvat, ani stydět,“ uvedl před uvedením filmu Martin Hofmann. (SONY_)
Kariéru režiséra Petra Nikolaeva, který se nejspíš do paměti diváků zapsal především režii adaptace Báječných let pod psa Michaela Viewegha, jde v podstatě roztřídit do dvou samostatných bloků. Jeden z nich se skládá z ambicióznějších a velkolepějších filmů (Jménem krále, Lidice, Příběh kmotra, Cyril a Metoděj - Apoštolové Slovanů), ten druhý poté z menších dramat či komedií (zmíněná Báječná léta pod psa či další adaptace románu Viewegha Vybíjená). Do druhého bloku jde poté bezpochyby zařadit i Nikolaevova novinka s názvem Střídavka, která vznikla dle scénáře Lucie Konečné, zkušené scenáristky seriálů jako Ordinace v růžové zahradě 2. Samotná premiéra počátkem srpna svádí k faktu, že snaží být Střídavka ideálně feel-good komediální záležitostí pro celou rodinu, u které ovšem tvůrci předem avizovali, že by neměla být prvoplánově hloupá. Z výsledného produktu poté sice ambice dvakrát nešíří, zrovna v tomto případě ovšem nutně nejde o zásadní problém. Střídavka od počátku jede na očekávánou jistotu, kdy je to celé řemeslně slušné a zároveň řemeslně náročné, od počátku jsou ovšem cítit slova Nikolaeva o tom, že udělat dobrý film je těžké. Střídavka do kategorie dobrých filmů poté zapadá především díky oné řemeslné slušnosti, kdy výsledek nepůsobí odbytě. Stěžejní je poté fakt, že tvůrci přesně vědí, pro koho film jako Střídavka vzniká. Vzniká přesně pro ty diváky, kterým nevadí, že jde o film bez ambic, který se vydává očekávaným směrem a sází na bezpečnou zápletku. Střídavka tak ve finále funguje jako přesně ta ideální rodinná komedie, u které se dá vypnout mozek, sledovat různé komediální eskapády a jen čekat, kdy dojde na očekávaný konflikt v zápletce. I díky délce, která nepřesáhne hodinu a půl, poté celý film bez problému uteče a v součtu jako celek jednoduše neurazí. Střídavka se sice v rámci děje časem pokouší o dramatičtější scény a vyhrocenější momenty, v jádru jde ovšem pořád primárně o rodinnou komedii, která se ani nepokouší vzdáleně líznout nějakého sociálního dramatu. Námět o střídavé péči, která má dle mnoha studií i osobních zkušeností nepěkný vliv na dotčené dítě i o péči střídající se rodiče, by klidně mohl sloužit jako základ pro nějaké to sociální drama na nezávislých filmových festivalech, scénář ovšem ve finále dokáže dodat poměrně slušné komediální momenty, které ovšem nejvíce protěžují samotní herci. Ti jsou sice v rámci scénáře oběťmi víceméně jednorozměrných rolí, i díky správnému komediálnímu nadání daných herců to celé funguje. Eva Holubová jako Alzheimerem trpící babička, Jiří Vyorálek jako muž uvězněný mezi touhou dvou žen (zoufalý to muž!) či jistota Martin Hofmann, kdy se ovšem zastínit nenechají ani Anna Polívková, Jitka Čvančarová či Kristína Svarinská, jejíž postava je v rámci celého scénáře dost možná tou nejkomplexnější a nejzajímavější. Střídavka je tak v součtu jednoduchá, snadno se u ní dá rýpat do jistých příběhových detailů, přesto dokáže v jistých momentech ideálně zahřát u srdíčka. Cesta k postavám se sice v průběhu hledá tak trochu těžko, kdy se polidštění postavy dočkávají až v průběhu zápletky, humor ovšem neklesá na nejnižší úroveň a ani na dno sexismu. Je to skutečně velmi vděčná podívaná, kde k jistým uměle vytvořeným konfliktům dochází jen v rámci povinné přítomnosti kolize. Je to možná obyčejný film, v tomto případě se ovšem nejedná o sprosté slovo, kdy v kontextu komediální konkurence tuzemské tvorby patří Střídavka mezi tu lepší produkci, která se nesnižuje k laciným vulgarismům či sexuálním výjevům. Nejvíc filmu tak ubližuje právě ono umělé nalepení konfliktů, kdy by možná šlo jít přeci jen trošku víc do masa (sama Konečná prohlásila, že její scénář inspiroval osobními zážitky) a zápletka mohla více pracovat s tím, jak je těžké žít v podstatě takovém rodinném kolotoči s několika zázemími, nevlastními rodiči a víceméně nedostatkem pozornosti. Právě šlápnutí na plyn a přidání umělého dramatu navíc filmu dvakrát nepomáhá, především díky faktu, že se vše následně stejně vyřeší až příliš rychle (náhlá přítomnost Diabolus ex Machina v závěru je největší podivností celého filmu). Pro diváky tolik navštěvovaných hitů posledních let jako Ženy v běhu jde ovšem rozhodně o tu pravou podívanou. Střídavka netrpí ambicemi a její sázka na jistotu je ve finále dost možná její největší výhodou. Poměrně citlivé téma se dokázalo zpracovat do funkční komedie, která nesází na trapný a pokleslý humor. Petr Nikolaev poté dokázal natočit řemeslně slušný a zároveň ničím nevyčuhující film, který ovšem vznikl především pro svou jasně danou cílovku. A ta s velkou pravděpodobností bude jednoduše spokojená..... () (méně) (více)