Režie:
Petr NikolaevScénář:
Lucie KonečnáKamera:
Viktor SmutnýHrají:
Martin Hofmann, Kristína Svarinská, Jitka Čvančarová, Jiří Vyorálek, Anna Polívková, Eva Holubová, Amálie Stella Hamzová, Tomáš Dalecký (více)Obsahy(1)
Komedie režiséra Petra Nikolaeva plná rodinných a partnerských zmatků. Její hrdinové si uvědomí, že když se ze tří rodin stane jedna velká, budou potřebovat pořádný plán. Plán, jak přežít současné i minulé partnery, všechny děti v rodině, ať už jsou jejich nebo ne, plán, jak se v tom všem neztratit a udržet si zdravý rozum. Život si ale většinou dělá, co chce... a co nečekáte. (Bontonfilm)
(více)Videa (2)
Recenze (152)
Prostoduchá vztahová slátanina, jaké česká filmová produkce v posledních letech chrlí tuny. Trochu to připomíná filmovou verzi Ulice. Pár vtipných hlášek tam je, Čvančarová, Holubová a Polívková hrají skvěle. Zbytek je vata, klišé a nuda. Film v první třetině v celku zábavně líčí problém několika nesourodých párů s režimem vyzvedávání dětí ze školy. Chápu ale, že na takto prostinké téma nejde natáhnout stopáž 88 minut. Proto je zbytek zaplevelen nesmyslnými vztahovými zvraty a kotrmelci, které s vyzvedáváním nebo výchovou dětí nesouvisí. Děti jsou vůbec odsunuty na okraj jako nutná stafáž svých hysterických nebo nevyzrálých rodičů, kolem kterých se celý film točí. No a ten naprosto dementní závěr v posledních minutách, to si mohli tvůrci odpustit. ()
Podepsal bych se pod to , co píše DJ Kritik , nepřišlo mi , že to má scenář uceleného filmu , ale je to spíš takové hop sem , hop tam, a docela bída je , když polovička scének , které by měly být ftipné , tak jsou spíš velice trapné . Jenže jak často hlásim , točej se tu daleko horší veledíla a tohle se na 1x s nejbližší osobou zvládnout dá . Ale , že bych to ještě někdy viděl , to asi hodně těžko. ()
Kariéru režiséra Petra Nikolaeva, který se nejspíš do paměti diváků zapsal především režii adaptace Báječných let pod psa Michaela Viewegha, jde v podstatě roztřídit do dvou samostatných bloků. Jeden z nich se skládá z ambicióznějších a velkolepějších filmů (Jménem krále, Lidice, Příběh kmotra, Cyril a Metoděj - Apoštolové Slovanů), ten druhý poté z menších dramat či komedií (zmíněná Báječná léta pod psa či další adaptace románu Viewegha Vybíjená). Do druhého bloku jde poté bezpochyby zařadit i Nikolaevova novinka s názvem Střídavka, která vznikla dle scénáře Lucie Konečné, zkušené scenáristky seriálů jako Ordinace v růžové zahradě 2. Samotná premiéra počátkem srpna svádí k faktu, že snaží být Střídavka ideálně feel-good komediální záležitostí pro celou rodinu, u které ovšem tvůrci předem avizovali, že by neměla být prvoplánově hloupá. Z výsledného produktu poté sice ambice dvakrát nešíří, zrovna v tomto případě ovšem nutně nejde o zásadní problém. Střídavka od počátku jede na očekávánou jistotu, kdy je to celé řemeslně slušné a zároveň řemeslně náročné, od počátku jsou ovšem cítit slova Nikolaeva o tom, že udělat dobrý film je těžké. Střídavka do kategorie dobrých filmů poté zapadá především díky oné řemeslné slušnosti, kdy výsledek nepůsobí odbytě. Stěžejní je poté fakt, že tvůrci přesně vědí, pro koho film jako Střídavka vzniká. Vzniká přesně pro ty diváky, kterým nevadí, že jde o film bez ambic, který se vydává očekávaným směrem a sází na bezpečnou zápletku. Střídavka tak ve finále funguje jako přesně ta ideální rodinná komedie, u které se dá vypnout mozek, sledovat různé komediální eskapády a jen čekat, kdy dojde na očekávaný konflikt v zápletce. I díky délce, která nepřesáhne hodinu a půl, poté celý film bez problému uteče a v součtu jako celek jednoduše neurazí. Střídavka se sice v rámci děje časem pokouší o dramatičtější scény a vyhrocenější momenty, v jádru jde ovšem pořád primárně o rodinnou komedii, která se ani nepokouší vzdáleně líznout nějakého sociálního dramatu. Námět o střídavé péči, která má dle mnoha studií i osobních zkušeností nepěkný vliv na dotčené dítě i o péči střídající se rodiče, by klidně mohl sloužit jako základ pro nějaké to sociální drama na nezávislých filmových festivalech, scénář ovšem ve finále dokáže dodat poměrně slušné komediální momenty, které ovšem nejvíce protěžují samotní herci. Ti jsou sice v rámci scénáře oběťmi víceméně jednorozměrných rolí, i díky správnému komediálnímu nadání daných herců to celé funguje. Eva Holubová jako Alzheimerem trpící babička, Jiří Vyorálek jako muž uvězněný mezi touhou dvou žen (zoufalý to muž!) či jistota Martin Hofmann, kdy se ovšem zastínit nenechají ani Anna Polívková, Jitka Čvančarová či Kristína Svarinská, jejíž postava je v rámci celého scénáře dost možná tou nejkomplexnější a nejzajímavější. Střídavka je tak v součtu jednoduchá, snadno se u ní dá rýpat do jistých příběhových detailů, přesto dokáže v jistých momentech ideálně zahřát u srdíčka. Cesta k postavám se sice v průběhu hledá tak trochu těžko, kdy se polidštění postavy dočkávají až v průběhu zápletky, humor ovšem neklesá na nejnižší úroveň a ani na dno sexismu. Je to skutečně velmi vděčná podívaná, kde k jistým uměle vytvořeným konfliktům dochází jen v rámci povinné přítomnosti kolize. Je to možná obyčejný film, v tomto případě se ovšem nejedná o sprosté slovo, kdy v kontextu komediální konkurence tuzemské tvorby patří Střídavka mezi tu lepší produkci, která se nesnižuje k laciným vulgarismům či sexuálním výjevům. Nejvíc filmu tak ubližuje právě ono umělé nalepení konfliktů, kdy by možná šlo jít přeci jen trošku víc do masa (sama Konečná prohlásila, že její scénář inspiroval osobními zážitky) a zápletka mohla více pracovat s tím, jak je těžké žít v podstatě takovém rodinném kolotoči s několika zázemími, nevlastními rodiči a víceméně nedostatkem pozornosti. Právě šlápnutí na plyn a přidání umělého dramatu navíc filmu dvakrát nepomáhá, především díky faktu, že se vše následně stejně vyřeší až příliš rychle (náhlá přítomnost Diabolus ex Machina v závěru je největší podivností celého filmu). Pro diváky tolik navštěvovaných hitů posledních let jako Ženy v běhu jde ovšem rozhodně o tu pravou podívanou. Střídavka netrpí ambicemi a její sázka na jistotu je ve finále dost možná její největší výhodou. Poměrně citlivé téma se dokázalo zpracovat do funkční komedie, která nesází na trapný a pokleslý humor. Petr Nikolaev poté dokázal natočit řemeslně slušný a zároveň ničím nevyčuhující film, který ovšem vznikl především pro svou jasně danou cílovku. A ta s velkou pravděpodobností bude jednoduše spokojená..... () (méně) (více)
Zajímavá myšlenka filmu, která mohla být lépe využita. Komediální to moc nebylo, ale oddechové ano, takže jako film na puštění do pozadí, který nemusíte moc vnímat ideálka. Jen škoda nedokončené příběhové linky Kačky a hledání nového přítele pro ní. Zřejmě na to ve scénáři zapomněli nebo nezůstal prostor v 88 minutové stopáži, kterou mohli klidně o píď prodloužit a dokončit tak její linku. Celkově film působí nedotaženě. Dvojice Hofmann a Čvančarová tahouni. ()
Natažená epizoda průměrného současného českého rodinného seriálu s otravně nepřekvapivým obsazením (Čvančarová, Hofmann, Polívková, Holubová). Neurazí, určitě ale nenadchne. Petr Nikolaev má nepochybně na víc. Tipoval bych, že natáčení filmů jako je tohle nebo Vybíjená je pro něj pouze nutností, nikoliv radostí. Snad ještě někdy dostane možnost natočit pecku typu …a bude hůř. 45 % ()
Galerie (17)
Zajímavosti (4)
- Natáčanie filmu prebiehalo na viacerých miestach Prahy a na zámku Štiřín. (dyfur)
- „Těsně před natáčením nám Petr Nikolaev ukázal obrázek krásně hladkého souměrného jablka ze supermarketu a obrázek jablka utrženého na chalupě na zahradě, které nebylo reklamně dokonalé, ale bylo opravdové. Taková by měla být Střídavka, řekl nám. Dobrá, zábavná, s nedokonalostmi života,“ uvedli producenti Martin Růžička a Jindřich Motýl z Luminar Film. (SONY_)
- „Střídavka je komedie, ale chtěli bychom ve filmu obsáhnout různé emoce, neměla by to být jen legrace za každou cenu. Ve své náladě by se film měl podobat třeba Báječným létům pod psa (1997). Věřím, že příběh Střídavky bude divákům blízký, ať už ji sami řeší nebo řeší jen jednu rodinu nebo jen vztah se svým partnerem. Když jsme scénář poslali Martinovi Hofmannovi, nejen že roli vzal, ale přišel se spoustou připomínek a nápadů,“ uvedl režisér filmu Petr Nikolaev. (SONY_)
Reklama