Kamera:
Satoši NamikiHudba:
Jukari HašimotoHrají:
Aoi Koga, Gakuto Kadžiwara, Rie Murakawa, Ami Maešima, Džun'ja Enoki, Kendži Akabane, Kenšó Ono, Maaja Učida, Rina Hidaka, Jurika Morijama, Rumi Ókubo (více)VOD (1)
Série(2) / Epizody(24)
Obsahy(2)
Na střední škole se spoustou zvláštních postaviček pomůže Tadano nesmělé a nespolečenské spolužačce Komi najít si sto kamarádů, aby si splnila velký cíl. (Netflix)
Videa (6)
Recenze (12)
Byť to z letmého pohledu na má hodnocení možná může být překvapující, ale nikdy jsem nebyl nějaký vášnivý čtenář mangy. Nějak intenzivněji jsem jí začal číst až v posledních letech. A jedna z mých oblíbených byla právě Komi-san, u které jsem se jako hodně lidí podivoval nad tím, že ještě nemá anime zpracování (pravidelně vyhrávala anketu jakou mangu by lidé nejvíc chtěli v anime podobě). Po jejím zhlédnutí jsem ale došel k zajímavému zjištění, že co pro mě funguje na papíře, nemá stejný efekt v anime, byť nemůžu říct, že by adaptace byla nepovedená, nezaznamenal jsem žádné dějové změny nebo krácení. Marně si tak lámu hlavu v čem to je, navíc jsem většinou četl mangu až po zhlédnutí anime a tam jsem stejný problém zatím neměl. Napadá mě jen několik věcí, možná všudypřítomný „dovysvětlující“ text dává v manze větší smysl, a nepůsobí tak rušivě, jelikož má člověk dost času pro jeho přečtení, v podstatě němá hlavní protagonistka také nepůsobí až tak „nemožně“ v zásadě „němém“ médiu a kvalita animace také nebyla zrovna nejvyrovnanější i tak bych ale čekal, že se budu u seriálu mnohem méně nudit. ()
Tak jsem si dal další komediální anime seriál ze školního prostředí a beru tenhle jako nejpovedenější a nevtipnější. Šikana v Nagatoro-san byla sice fajn, ale tam toho bylo až moc, i když pekelné rošťácké výrazy té holky byly skvělé. Super charakter měla i Tomoko ve Wataši , ale té mi bylo pak moc líto. Ale v tomto seriálu, kde se vše točí kolem Komi bylo mnohem víc unikátních a zábavných charakterů a s tím souvisejících příběhů, vtipů a podobně. Ano je to takové duhovější, ale není to otravné. Nejvíc mě bavila Najimi, genderově neutrální postava, která je úplně užásná a pasuje do příběhu. Hlavně tam nepůsobí rušivým způsobem jako v jiných filmech či seriálech, kde jsou takové postavy nacpané na sílu a nesedí to do příběhu. Jsou tam jen aby splnili kvóty. Tady se na tuhle postavu divák přímo těší, protože je s ní zábava. A není to jedinná zábavná postava. Ustřední dvojka Komi a Tadano jsou taky skvělí. A mohl bych jmenovat i dalších dvacet jmen. Co charakter, to unikátní zábava. ()
Mluviti stříbro, mlčeti zlato? Komi-san by mě přesvědčila, bohužel, o opaku. Série krátkých sketchů ze života spanilé, ale za to stydlivoučké a verbálně nekomunikativní středoškolačky přináší mix legrácek a "wholesome" situací, které by pro běžného teenagera nepředstavovaly obtížnou překážku.. ale pro ostýchavou Komi je každá doslova životní zkouškou. V tomto ohledu je anime originální a komunikace Komi s okolním světem mi zábavně připomnělo sympatickou Celty z Durarary. Úvodní díl navíc má vyloženě hvězdný rozjezd překrásně poetickou scénou ústřední dvojice u tabule a moc se mi líbil nápad (i když je teda takový "facebookový") o nalezení 100 kamarádů. Tenhle záblesk žel nevytrval moc dlouho a Komi kvapně sklouzne do velmi klišoidních šablon anime ze středních škol, který nad vodou drží jediná proměnná - postava Najimi (kterou si užila výborně přehrávající seiyuu Rie Murakawa). Nejsem vyloženě kritický k páru Komi a až nesnesitelně obyčejného Tadana, ale překvapivě to nejsou oni, kdo žene děj kupředu, protože být to na nich, tak se za celou stopáž nikam nedostaneme. Jsou to postavy milé, ale strašlivě pasivní. Dobrosrdečné, ale šíleně nekreativní; vývoj jejich vztahu bez vnějšího načipovaného leteckého turbodmychadla Najimiho by byl na hranici mezi ospalostí a umíráčku. Uvítal bych jako znak posunu a pokroku, kdybych neustále nedostával popisky, co se s Komi děje, když je nervózní - aspoň trochu zainteresovaný divák to po úvodním seznámení pozná! Nápodobně mi nebylo dvakrát po chuti, když se Komi velmi záhy sympaticky snaží o mluvenou konverzaci, aby děj následně podobné pokusy absolutně vzdal. I když po 2 dílech smutně nikdy neuslyšíme jakoukoliv zmínku o hledání stovky kamarádů a teskně nostalgicky zavzpomínáme na nedosažitelnou romanci tabulového seznamování, Najimiho ztřeštěnost, vypočítavost, excentričnost, duchapřítomnost a komediální potenciál tunu neduhů vyžehlí. V tomhle je forma sketchů jedna z největších výher a dává prostor Najimiho postavě neustále vymýšlet nové a nové scénáře drobných nesnází a patálií pro nebohou Komi k překonání. Není to ale málo, Antone Pavloviči? Pro mě je. Vtipu je tam tak akorát, ale romantické náznaky nabývají spíše vizuálních upozornění než těch atmosférických. Absurdnost přijímání Komi jejím okolí rychle přestane bavit a zbytek postav je dost neoriginální, přetáhlý a lehce zapomenutelný. I když Komi nepředstavuje žádný klenot, jsem rád, že studio OLM konečně nalezlo předlohu k slušnému anime. Lehký nadprůměr a nevyslovené "díky". ()
Především je nutné podotknout, že název je zavádějící - tenhle seriál není o tom, že Komi neumí komunikovat, ale o tom, že to prostě nedokáže (ta její sociální porucha je zjevně psychosomatického původu). Čekala jsem, že smyslem všech těch příhod a rádoby vtipných gagů bude snaha její problém nějak vyřešit, ale nic takového se (kupodivu) nestane. Průměrný sitcom, který sice zprvu mile pobaví, protože je ale postavený na variacích jen té jedné jediné zápletky, začne postupně nudit a ke konci už vyloženě uspává. ()
Pohodový OP, který je zároveň příjemně poprockový a má krásnou animaci (seriál jako takový v tomto ohledu nezůstává o moc pozadu, zejména např. v první epizodě). Zajímavý vhled do osobnosti lidí se sociální úzkostí, který balancuje vyváženě mezi komedií a feel-good milou zábavou. Má laskavé poselství, které se mi zatím neomrzelo a už tak nějak pro mě patří k seriálu stejně jako OP a ED. Také je seriál dobrá ukázka toho, že člověk se sice nějak vnímá, avšak lidé ho vnímají často kolikrát úplně jinak. Co nebylo zajímavé bylo non-stop simpování všech postav na Komi (na druhou stranu s tím ale seriál umí komediálně zacházet, podobné pocity jako z nemožnosti negativních reakcí na Komi jsem měl i z nepřemožitelnosti Saitamy z One Punch Man). Extrémy, např. masochističnost Agari, mě však tolik nenadchly. Styl vyprávění byl vynikající - např. když manga-like panely (díky bohu přeložené) vysvětlují skutečné pocity Komi a jiné věci. I když seriál neustále přidává další a další postavy, ustřední trio pro mě vždy bylo nejlepší - Komi svými roztomilými výrazy ve tváři a dojemným dosahováním milníků co se týče sociálních úkonů, Komi a Tadano v klasickém will they/won't they friends-first slow-burn, Najimi celou svou osobností. Najimi jsou kapitola sama o sobě, jsou agenti chaosu a i když jsou třeba jen nástrojem vyprávění aby se rozjela dějová linka, je vždy zábava je sledovat. Zejména v kontrastu právě s Tadanem a Komi. ()
Galerie (390)
Photo © Tv Tokyo / Netflix
![Komi neumí komunikovat - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/051/166051057_f663a3.jpg)
Reklama