Obsahy(1)
Dětské redakce se ve studiích ČST formovaly od jejích počátků. Na obrazovku se nejprve dostávaly loutkové inscenace – jejich výhodou byla relativně nenáročná studiová dekorace, i když loutkoherci museli vše dopředu nazkoušet a pracovali v neuvěřitelně stísněných podmínkách. Loutek a maňásků pak využívali u dětí oblíbení tvůrci jako Štěpánka Haničincová nebo Josef Pehr. To, že i dnešního dětského diváka nejrůznější loutkové postavy baví, dokládá i obliba Jů a Hele ze Studia Kamarád. Postupem času vznikaly nejrůznější formy vyprávění pohádek, až se zrodil československý fenomén – Večerníček. Je to nejsledovanější a nejdéle vysílaný dětský pořad – začal se vysílat v roce 1965 každou neděli, od roku 1973 se začalo vysílat barevně a každý den. Ve slovenských večerníčcích nahradil kluka s papírovou čepicí děduško Večerníček a i v bratislavském studiu vznikly od roku 1975, kdy se začal vysílat každý den, stovky pohádek na dobrou noc. Jejich zpracování šlo od animovaných a loutkových filmů k filmům hraným, z mechu a kapradí či krtčí hromádky se dostávaly k městským klučičím dobrodružstvím. Slovenské večerníčky zase velmi úspěšně zpracovávaly folklorní tematiku – počínaje legendárními Maťkem a Kubkem a konče Jurošíkem. Československá televize myslela i na školní děti – Televizní vysílání pro školy začalo v 60. letech a pak se proměnilo v nejrůznější cykly, které zábavnou formou doplňovaly školní výuku počtů, fyziky, chemie a dalších předmětů pro různé věkové kategorie. Přes publicistické formáty typu Vlaštovka, Magion, Vega se televizní tvorba propracovala i k původní dramatické tvorbě pro větší děti a dospívající mládež. Byly to buď seriály jako Záhada hlavolamu, Kamarádi či slovenská sci-fi Spadla z oblakov, nebo adaptace literárních klasických předloh jako Tom Sawyer a Huckleberry Finn a dokonce verneovky. Vrcholu pak československá tvorba dosáhla ve velmi specifickém žánru – byly to filmy založené na situačním humoru a na konfrontaci reality s fantazií či světa dětí – zmiňme Pana Tau, Arabelu, Chobotnice z 2. patra, Návštěvníky, Létajícího Čestmíra… Pocházely většinou z dílny osvědčených tvůrčích dvojic Ota Hofman/ Jindřich Polák nebo Miloš Macourek/Václav Vorlíček. Slovenský seriál Teta zase režíroval Juraj Jakubisko. Tyto pořady byly oblíbené divácky, ale navíc činily z ČST žádaného zahraničního koproducenta. Tato část televizní produkce se díky svým kvalitám stala rodinnou podívanou, která se úspěšně reprízuje dodnes. (Česká televize)
(více)Recenze (7)
Trochu mě tento díl zklamal. Tajně jsem doufal, že se objeví i ukázky těch seriálů či tv filmů pro děti, které leží zapomenuté v archivu. Téma dětských pořadů si zasloužilo rozdělit nejméně na dva díly, aby se dostalo i na jiné ukázky. Takhle se víceméně zavzpomínalo hlavně na ty známější seriály, které se občas vysílají a ještě ne na všechny. Chápu, že prostě do jednoho dílu nejde vše nacpat. Škoda, jinak to bylo moc příjemné zavzpomínání na Studio Kamarád, Malý televizní kabaret či na Štěpánku Haničincovou s Čertíkem Bertíkem. Aspoň na chvílí jsem se vrátil do dětství :D ()
Většina zmiňovaných seriálů byla vysílána v rámci Pionýrské vlaštovky, na které bylo nejhloupější to její jméno, na druhou stranu však přesně definovalo věkové rozpětí své cílové skupiny. ()
Veľmi pekný súhrn toho, čo nám to televízia pre deti v minulosti ponúkla. A mnohokrát rádovo vyššej kvality a posolstva než dnes. A taký Zbojník Jurošík nemal animáciu na úrovni Marvelu, ale sakra som sa na tých 10 minút vtipov vždy tešil. ()
Dobrý díl jako všechny ostatní, jenom jsem nějak nepochopil ignorování Magionu a Vegy. ()
Tak tohle byla opravdu krásná exkurze do mého dětství.... ()
Štěpánka...💜 ()
A co Robot Emil, vy ignoranti? ()
Reklama