Režie:
Kelly ReichardtKamera:
Christopher BlauveltHudba:
Ethan RoseHrají:
Michelle Williams, Hong Chau, John Magaro, Maryann Plunkett, André Benjamin, Amanda Plummer, James Le Gros, Judd Hirsch, Larry Fessenden, Heather Lawless (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Živelný a sžíravým vtipem vyprávěný příběh Lizzie (Michelle Williams), umělkyně, která je na dosah získání výstavy, jež jí změní život. Lizziin život se v době příprav na výstavu změní v chaos, který následně inspiruje její umění. (mac000)
Videa (1)
Recenze (9)
Umělecké drama, které čert ví proč dostalo i přívlastek komedie. "Snímek střízlivý vtipem" zdá se mi po zhlédnutí jako příliš silný výraz. Film se točí hlavně kolem umění a jeho komunitě, takže označit ho za artový mi přijde samoúčelné. Já bych ho popsal spíš jako jednoduché drama, které v mém případě postrádá jakýkoliv účinek. ()
Tak se mi zdá, že místo showing up zde nejlepší současná americká filmařka spíše scrapovala barrel. Jak jinak si vysvětlit, že jindy osvěžující pásma každodennosti amerických zapadákovů zde najednou působí unyle, že místo doteků reichardtovsky jemně sypané syrovosti obrazem prosakuje esteticko-scenáristicko-herecká strojenost řadových nezávisláren? Ukázala tentokrát trojka Reichardt, Raymond, Blauvelt trojjediným prstem na nepravé místo? Vypadá to tak. Sevřený tým se stáhl natolik, že zapadl do pasti postav vystřižených z papíru (Lizzie, holub) nebo udusaných z nevypálené hlíny (všichni ostatní přihrávači), nedokázal je zbavit afektu, přestože paradoxně afektu obráceného dovnitř. Konečným důsledkem je absence jakéhokoliv nového pohledu na zobrazované prostředí. Každodennost, jednoduchost a tlumenost zde nefunguje právě skrze snahu o to, aby z kombinace redukcí vzniklo plus - Lizzie je až příliš mrtvolná, holub je až příliš významný, výstava až příliš upozaděná, vedlejší postavy až příliš nahrubo načrtnuté a svetry a halenky až přehnaně béžové. Záměrné tlumení není vyváženo (ani vzdáleným) rachotem. Vlastně i to obrazové zrno mi zde připadalo poněkud bezúčelné, zvláště při vzpomínce třeba na Golden Exits, kde bylo relativně podobné prostředí uměleckých kamrlíků zachycené také zrnem, ale esteticky zajímavěji. ()
Kelly Reichardt se rychlostí i dějovostí vrátila někam k "Wendy and Lucy" (kde hrála taktéž hlavní roli Michelle Williams a taky to bylo točený zrnitou analogovou kamerou), takže v první polovině filmu je největším zvratem asi to, že kočka zaútočila na holuba. Flegmatická anhedonia sochařka pracující v kanclu umělecké školy se tam různě potácí a pozoruje okolní exploze kreativity, díky čemuž to místy připomíná českej dokument "Zkouška umění". Po večerech chystá svou vlastní výstavu, hádá se se sousedkou ohledně toho, že jí neteče teplá voda a snaží se nějak interagovat s ostatními více či méně švihlými členy své rodiny. Takovej obyčejnej nezávislák od A24, kterej může trochu připomenout "Paterson" od Jarmusche, akorát v tlumenějších odstínech. ()
Drámu v "Showing Up" som postrehol, no s komédiou je to už o niečo náročnejšie.e Celé to viac pôsobí ako artový film, ktorý sa okrem toho drží celú dobu v blízkosti umenia, takže je to myslené aj metaforicky aj doslova. Vo výsledku je to však film, ktorý vo mne nevyvolal absolútne nič a je zabudnuteľný v momente ako ho dopozeráte. Jediné, čo som si z neho ozaj odniesol je to, že niekedy môže byť v nedokonalosti väčšia krása, než v dokonalosti. A fakt, že niekedy je treba svojho kocúra držať ďalej od jeho loveckých inštinktov, lebo nakoniec sa budete starať o holuba, ktorého zachráni žena, u ktorej máte prenájom. Prečo? Lebo ona na to nebude mať čas a vy ste dostatočne dobre po ruke a nakoľko ho napadol váš kocúr (čo si ale necháte pre seba) cítite sa voči tomu živému tvorovi zaviazaná. Asi. Pristihol som sa, že film ma usprával a nudil. Čo nie je dobré. Hodnotenie: C ()
Jeden z filmov, na ktorý zabudnete pomerne rýchlo, lebo nemá v sebe absolútne nič, čo by vám utkvelo v pamäti. Dejovo nevýrazné, postavy vlažné, dialógy detto, takže skutočne nič extra. S komédiou to nemalo spoločné prakticky nič (resp. nepostrehol som tu nič vtipné, ani úsmevné). A či to bola dráma? Tiež by som nepovedal... Asi by som to charakterizoval ako artový film, ktorý sa snažil byť ... proste niečím nevšedným (a vlastne aj bol). 1* za herecké obsadenie ()
Galerie (6)
Zajímavosti (8)
- Aj keď režisérka Kelly Reichardt rada natáča v pomere 4:3, najmä ak ide o natáčanie prírody, do tohto filmu s dlhými horizontálnymi budovami školy sa to nehodilo. Preto sa rozhodla pre obdĺžnikovejší pomer, ktorý jej tiež umožnil udržať každú postavu v zábere v určitých preplnených scénach. (Arsenal83)
- Film je postavený aj na symbole vtáčika. Režisérka Kelly Reichardt spomenula, že práve deň po natáčaní, keď sa bola prejsť, vypadlo také vtáča z hniezda na strome, ku ktorému potom pribehla žena, aby sa o neho postarala, čo je symbolike filmu veľmi blízke. (Arsenal83)
- Projekt bol pôvodne koncipovaný ako životopisný film o kanadskej umelkyni Emily Carr, pretože Kelly Reichardt chcela predstaviť na plátne neznámu umelkyňu a jej príbeh. Avšak nakoniec sa Reinhardt odklonila od pôvodného zámeru, pretože keď cestovala do Kanady, na pasovej kontrole sa jej pýtali, aký je účel jej cesty. Na jej odpoveď: "Prichádzame urobiť výskum o maliarke menom Emily Carr,“ jej odpovedali: "Ach áno, tú poznáme." Reichardt to sklamalo: "Zobralo nám to vietor z plachiet, že je taká slávna.“ (Arsenal83)
Reklama