Režie:
Christopher NolanScénář:
Christopher NolanKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Ludwig GöranssonHrají:
Cillian Murphy, Matt Damon, Robert Downey Jr., Emily Blunt, Florence Pugh, Josh Hartnett, Casey Affleck, Rami Malek, Kenneth Branagh, Tom Conti, Benny Safdie (více)VOD (4)
Obsahy(2)
V době, kdy Druhá světová válka ještě vypadala nerozhodně, probíhal na dálku dramatický souboj mezi Spojenými státy a Německem o to, komu se dřív podaří zkonstruovat atomovou bombu a získat nad nepřítelem rozhodující převahu. V Americe se tajný výzkum skrýval pod označením Projekt Manhattan a jedním z jeho klíčových aktérů byl astrofyzik Robert Oppenheimer. Pod obrovským časovým tlakem se s týmem dalších vědců pokoušel sestrojit vynález, který má potenciál zničit celý svět, ale bez jehož včasného dokončení se tentýž svět nepodaří zachránit… (Cinemart)
(více)Recenze (1 351)
Američané mají tento styl politických dramat v oblibě. A Christopher Nolan odvedl skvělou práci sevřeným dramatem, přeskakujícím v čase, i odlišením děje mezi barevným a černobílým snímáním (firma Kodak vyvinula první černobílý film pro formát IMAX speciálně tak, aby zajistila barevnou přesnost těchto černobílých segmentů). Jako kamínky skládačky do mozaiky se zaplňují jednotlivé osudy hlavních postav a složité vztahy mezi nimi. I v epizodních rolích filmu se setkáme s vynikajícími herci (Casey Affleck,Matthew Modine či Gary Oldman v roli Harry Trumana !), což nepochybně zvyšuje jeho atraktivitu. Kvůli propletencům aktérů i pozadí jejich účasti v něm by nepochybně bylo podnětné přečíst si literární předlohu k filmu (byť má 600 stran!) ()
85% ani z helikoptery.. verbal to napisal z duse a jasne. ale respekt inym nazorom, komu co ulahodi je samozrejme kazdeho osobna vec. Respekt. ()
„Použitie atómovej bomby bude hrozivým zjavením božskej moci.“ Ťažký film, ktorý si vyžaduje vaše 100 % sústredenie, pretože priehrštie faktov a informácií je naozaj vysoké. Neustála zlovestná hudba v pozadí podčiarkuje dôležitosť každého záberu. Niekomu to môže vadiť. Mne to nevadilo. Film sa samozrejme zaoberá vytvorením najdesivejšej zbrane hromadného ničenia, no nemenej času aj jej dopadmi na našu budúcnosť a morálny dopad na ľudstvo. Pretože ako nakoniec povedal Robert Oppenheimer „Teraz sa stávam smrťou a ničiteľom svetov.“ A do bodky mal pravdu. ()
To bylo těžké sledovani ale sakra těžké... zorientovat se ve všech těch postavách..různé časové linie..nukleární téma...do toho neskutečně dlouhá stopáž... Herecké Výkony a hudba skvělé...celý ten příběh..hustej..jak ho pak pranyrovali ..pritom jim všechno udělal jak chtěli...60% bylo pro mě těžké se ve všem orientovat a pochopit..ale každopádně hodně zajímavé sledovat co se kolem atomovky dělo ()
"the greatest salesman of science", asi tak. Velmi se mi libilo jakou radost vesměs měli Američti občane při oznamení destrukce Nagasaki a Hiroshimi, že už po válce přece vůbec nevadi, Japončici potřebovali trochu FREEDOM&DEMOCRACY ()
I přesto, že se do rukou Christophera Nolana tentokrát dostal potenciálně nejkomornější a nejpřízemnější příběh, tak by to nebyl on, aby nám, místo běžné životopisné konverzačky, do kin doručil epický, informacemi a dialogy natřískaný, tříhodinový velkofilm, který je navíc zabalený do, pro Nolana příznačného, kulervoucího audiovizuálního kabátku. Ten obzvláště v Imaxu působí takzvaně "out of this world" a už teď je jasné, že na domácích nosičích bude lehce okleštěn o ten punc naprosté výjimečnosti. Ovšem co bude fungovat vždycky, je například chytré a pro vysoké ambice snímku funkční, několikavrstvé vyprávění skrze několik jasně oddělených a přesto skvěle se prolínajících časových rovin. Stejně tak funkční herecké výkony celého natřískaného ansámblu, v čele s vynikajícím Cillianem Murphym, jenž po mnoha štacích napříč Nolanovou filmografií konečně dostal ústřední roli a odvděčil se výkonem hodným Oscara. Takzvaně rochnit si divák může i ve vysoce nabitém scénáři, který ovšem pod svou tíhou neztrácí na kvalitě a ani na chvíli si tak nelze říct, že by upustil páru. Paradoxně tahle věc je ale zároveň mým největším mínusem filmu, poněvadž on skutečně nezastavuje a to ani ve chvílích, kdy by se to dle mého hodilo. A navíc, tři hodiny vysokého tempa a nespočtu dialogů na mě, hlavně při prvním shlédnutí, bylo trošičku moc. Ovšem veškeré zmíněné vysoce nadstandartní kvality, včetně toho neopakovatelného audiovizuálního zážitku z kina, na který budu ještě dlouho vzpomínat, z mého pohledu tento mínus suverénně zastiňují. Oppenheimer je tak dalším fantastickým počinem mého nejoblíbenějšího režiséra, jeden z nejlepších filmů roku 2023 a věřím, že brzy i oscarový laureát. ()
Velkolepý zážitek, který jsem bohužel neviděl v kině. Děj je opravdu složitý a doporučuji si nejprve přečíst něco o životě Openheimera předem. ()
Po všech stránkách výjimečný film s jednou zásadní (a zjevně záměrnou) chybou. Ani jediná ze 180 minut neukazuje klíčový moment příběhu a výsledek celého válečného snažení nejlepších (nejen) amerických mozků: bezpodmínečnou kapitulaci Japonska a konec 2. světové války. Čímž dochází ke zkreslení vyprávěného příběhu dle libosti pana režiséra. S touto jedinou výtkou jde o mimořádný divácký zážitek, který jsem si rád zopakoval. ()
Myslím, že toto dielo je posledným mohykánom medzi tradičnými filmami a onedlho už takéto niečo asi vznikať nebude. Jedine že by sa objavil zázrakom ďalší Nolan, Spielberg, Scorsese a tak podobne. Dovolím si tvrdiť, že Oppenheimer je aktuálne ašpirant na film roka 2023 a určite aj Oscara. A som skutočne veľmi rád, že som toto veľdielo mohol vidieť v kine. Áno, aj tento film má asi jednu drobnosť, ktorá mi prekážala, ale aj napriek tomu si zaslúži 5 hviezd alebo inak povedané aj 10/10. A tým jedným mínusom je určite zo začiatku pre mňa ťažko pochopiteľný dej. Film obsahuje toľko mien, že do jeho záveru som mal občas problém rozoznať o kom je reč. Alebo dej bol občas podaný komplikovane a nejednoznačne, že si to divák musí vysvetliť sám. Nie je to tam povedané priamo. Toto je zároveň jediným negatívom. Inak to bol perfektný film s výbornou atmosférou. Napriek dĺžke 3 hodín nemal žiadne hluché miesto a má to strhujúcu atmosféru až do konca. Vôbec sa nebojím povedať, že je to najlepší film od Nolana, aký som zatiaľ od neho videl. Ako som povedal, tak atmosféra ma až mrazila občas a hlavne ku koncu som bol dojatý a znechutený, ako sa k Oppenheimerovi zachovali napriek tomu, že je to národný hrdina. Pretože cítil som, že to veľmi ľutuje, že s ostatnými vedcami zostrojil niečo tak hrôzostrašné ako je atómová bomba, ktorá vzbudzuje strach aj dnes. Zároveň však pomohol ukončiť na dlhé roky svetové konflikty. Len za cenu stoviek tisíc ľudí a toho, že teraz sa tým môže každá mocnosť vyhrážať celému svetu. Cilian Murphy je herecký boh a tu si to kradol celé pre seba a určite je jeho výkon hodný Oscara. Hlavne tvárové herectvo dotiahol do dokonalosti, pretože nemusí nič povedať, aby ste videli ako sa cíti. Samozrejme nemôžem zabudnúť na Roberta Downeyho Jr. ako pána Straussa a Emily Blunt ako Oppenheimerovu ženu. Klobúk dole. Hlavne tomu ako sa Downey na konci čertil, keď vedel, že už je jeho kariéra v kýbli. Avšak dosť solídne si to očividne užíval aj Jason Clarke v roli právnika. Hudba bola rovnako excelentná a práca s kamerou výborná. Páčil sa mi ten nápad s kontrastom medzi scénami vo farbe a čiernobielymi, kde farba značí zástancov Oppenheimera a čiernobiela jeho odporcov. To je šikovný nápad. Rovnako ako sa úspešne podaril aj samotný výbuch bomby natočiť veľmi presvedčivo, keďže išlo o praktický efekt s využitím perspektívy a to si tiež zaslúži klobúk dole. Nie je veľa tvorcov, ktorí by chceli mať pri takomto filme iba praktické efekty a žiadne CGI. Takže keď to zhrniem, tak to odporúčam každému, kto chce vidieť kvalitne odvedenú prácu ako za starých čias a výborný historický príbeh, ktorý chytí za srdce. ()
Po technickej stránke dokonalé. Po emočnej žiaľ ploché dielo, a to napriek zjavnej snahe autora o vykreslenie morálnych dilém a úskalí, ktorým bola vystavená titulná postava diela. Všetky totiž pôsobia v kontraste s úskaliami, ktorým čelili obyvatelia Hirošimy a Nagasaki v 45. vyslovene banálne. To len na pripomienku, aby sa nezabudlo, kto je tu skutočná obeť. Ale späť k filmu. Pri odpočítavaní do výbuchu počas testovania celá sála ani nedýchala. Počas záverečného vypočúvania pozerali viacerí na telefóny, aby zistili, ako dlho to ešte bude trvať. Možno (s prihliadnutím na názov filmu) naivné očakávanie, ale predsalen som čakal, že to bude o niečo menej sústredené na Oppenheimera, ale o niečo viac na jeho dielo... ()
Tento film je jasný aspirant na film roku s Babylonem. Ne každý ho ocení, na některé diváky to bude moc kecavé a dlouhé, ale já se v tom vyžíval a celé tři hodiny jsem si užil s otevřenou pusou. K tomu mistrovské herecké výkony Cilliana Murphyho a Downeyho Jr. to jen potrhují. A výborná hudba od Göranssona, který tak nahradil u Nolana, v tomto filmu, Hanse Zimmera. Jasných 5*. ()
Samotná příprava bomby je zpracována opravdu velkolepě a velice věrohodně. I hudba je fajn a herecké výkony také. Scénář mi však velmi nevyhovuje. Ve filmu se střídá několik časových rovin - "současnost", příprava bomby, přelíčení o udělení prověrky a slyšení kandidáta na ministra, něco z toho dokonce černobíle. Občas jsou i posuny v ději dozadu. Střídání je zmatené a je obtížné se v tom vyznat. Velká výtka míří k vedlejším postavám - sotva jsou představeny, divák si s nimi nevytvoří vztah, jejich motivace je zastřená, u přelíčení o udělení prověrky se střídají různí vědci, kdy ani není úplně jasné, kdo to je, a když už promluví, často je sporné, zda to bylo ve prospěch, nebo v neprospěch. Vztah Oppenheimera k politice i komunismu je podán dost zmateně. Celkově není jasné, co chtěl film vlastně říci. Nevypadá to jako oslava osobnosti Oppenheimera, ani nejde o čisté drama s přípravou bomby. Navzdory názvu film ve svém celku vyznívá spíše jako vzdání holdu Albertu Einsteinovi a jeho prorockým slovům. ()
Silné a dechberoucí, velkolepé a stvořené výhradně pro velké plátno. Zároveň ale trochu paradoxně, na tříhodinový spektákl, zběsilé a náročné na usledování a koncentraci. Občas by neškodilo trochu zvolnit a naplno nechat určité momenty plně doznít - než si vychutnáte jeden vrchol/úžasnou scénu /moment, už jste o dvě další dál... Každopádně podívaná, která letos na velkém platně nemá obdoby a zanechá neskutečnou rezonanci... A volá po další návštěvě co největšího plátna. ()
No ... pro diváky neznalé historických reálií této causy, to bude velkej ořech a to byl i pro mně a to mám dost nastudováno.Tempo zběsilé, ale o projektu Manhattan se dozvíte minimum, to raději doporučím mnohem podrobnější: Fat Man and Little Boy (1989) . Emoce tam jsou ,ale takové divně vyjádřené , zastřené. No, možná stejně jako život Oppiho. Celkově takové lepší 3,5* ,ale jinak se nám nějak Nolan začíná ztrácet v obsahu a vynikat formou ... P.S: To PR ,že Nolan nepoužívá žádné CGI efekty je hezké ,ale tak to jako tu Zemi zapálil a ty efekty při bdění/snění Oppiho dělal asi svítícíma provázkama ? ()
Historické ani životopisné filmy nejsou úplně můj žánr a na tohle jsem šel hlavně kvůli Nolanovi, jehož scénář a režie se nezapřou. Dostali jsme dokonalé záběry, úžasné audio a hudbu, audiovizuálně je film na vrcholu, zvuk se navíc používá k vyprávění atmosféry situací a emocí postav. Obdiv si zaslouží i minimální kouzla se CGI a že došlo ke skutečnému odpálení malé bomby, tomu říkám zápal pro film. Nepřekvapivě příběh nejede lineárně, střídají se tu 3 dějové linky a vlastně 2 příběhy. Prvním je cesta Oppenheimera od jeho studií a až po vytvoření atomové bomby, druhým Oppenheimerův (ne)soudní proces kvůli jeho politikaření z poválečného období. Tady jsou mé 2 problémy. Ne že by se nedalo v linkách zorientovat, ale bylo to dle mě zbytečně překombinované a myslím, že více chronologické vyprávění by filmu nic neubralo. Druhá věc je, že 3h jsou moc a filmu by slušela kratší stopáž. První příběh se mohl lehce prostříhat, ale hlavně druhý bych výrazněji zkrátil. To však nic nemění na faktu, že jde o silný zážitek, který vás pravděpodobně po dokoukání nechá chvíli strnulé. Film podtrhuje úžasné obsazení a také pěkná práce s morálnímy dilematy, která film předkládá. ()
Velkolepý film. Nolan si opět vzal do hledáčku jiný žánr a spolu s prvotřídním ansámblem herců ho vybrousil k (téměr) dokonalosti. Začnu negativy, těmi se pro mě hemžil celý začátek. Rádoby cool scény s hudebním podkresem, snažící se zapůsobit a přitom mi připomínaly novodobé hudební videoklipy nebo reklamy v televizi. Uspěchané dialogy, aby se co vměstnalo co nejvíc informací, mně to ale připomínalo slovní přestřelky a opravdu se to tam nehodilo. Rádoby inteligentní odkazy na fyziku ("Bůh nehraje v kostky" "KvAnTovÁ mEcHaNikA!") a na některé fyziky, kde je Einstein vykreslen jako nějaký komický pohádkový dědeček, který se objeví v nejnečekanějších chvílích. Někteří fyzikové ovšem zahrání výborně, mladý Feynman s bubny, Teller a jeho pronikový pohled a vhled, Heisenberg se svou důstojností (nechtělo to tam trochu rozvinout linii, že možná nacistům při výrobě atomové zbraně házel klacky pod nohy?) a taky Niels Bohr (Branagh se na něj vzhledem extra nehodil, ale tu auru zahrál výborně). Celý film se prolíná se "soudními procesy", do těch moc zabrušovat nechci, protože jsem o tom ani moc nevěděl, ale rozhodně to bylo zajímavé vidět, jak se z hrdiny dokáže stát psanec kvůli americkým masovým hysteriím. RDJ zde exceloval a finální twist (jo twist v biografickém filmu) jsem nečekal. Vrcholem filmu je však Cillian Murphy, znám ho možná tak z Nolanových Batmanů, celé roky však slyším jak lidé pějí chválu na jeho herecké umění, např. Peaky Blinders. Zde mě však učaroval. Génius, egoista a snílek s psychickými problémy. Hluboké pohledy, prolínající se s vizemi kvantového světa, vesmíru a výbuchů. Jen za to stálo vidět film v kině. Herectví, vžití do role (a snaha vypadat jak Oppenheimer) a promluvy jsou tak dobré, že se budu divit pokud nebude nominován na Oscara, ne-li, že ho dostane. Motivů zde byl přehršel, na některé se mi však zdálo, že tvůrci ke konci zapomněli. Co chudák Kitty a její nenaplněný život, kde se vědkyně musela stát ženou v domácnosti a řešila to alkoholem? V té době zrovna velice aktuální problém. Motivy smrti a výbuchů, nahlížené ze všech možných úhlů. Dnes už přeznámý citát z Bhagavadgíty. Nyní se stávám Smrtí, ničitelem světů. Pro veřejnost to možná ani dnes tolik neznamená, pro japonské civilisty (tak jak i říkal film) taky ne, ty zajímalo přežití a to kdo bombu shodil, ne kdo a jak ji vyrobil. Pro civilizaci to ovšem byl milník, osedlání si moci atomů, ukázka energie, která se schovává naším očím skryta. Atomová bomba měla být pouze odstrašujícím příkladem, kam až mohou vést války, v dnešní době je však více než zneužita, k zastrašování a pokračování agrese. Zajímavá paralela bylo první setkání se s oním citátem, při milostné scéně. Při výbuchu Trinity se vrátil znovu, a teď si nejsem jistý, ale jako během prvního úspěšného testu atomové zbraně slyšel Roberta a Jean. 3 hodiny stopáže jsou přepálené, myslím si, že by se z toho daly vytáhnout dva filmy. Jeden Oppenheimer - fyzik, člověk. Druhý Oppenheimer - občan, bývalý levicově smýšlející snílek. Potom by to v kině bylo snesitelnější a některé aspekty, které jsem vytknul, by jistě mohly zmizet. Je to nejlepší film všech dob? To ne. Ale určitě stojí za vidění, protože je krásně natočený a zahraný. () (méně) (více)
Takhle má vypadat filmový zážitek. Čas od času oblaží kina svou přítomností TEN film, jenž nám zase pro jednou ukáže, proč máme rádi pohyblivé obrázky. Nápaditý a geniální žánrový veletoč, který prostě musíte vidět! Oppenheimer je naprosto pohlcujícím a dechberoucím zážitkem, který mi v kině při projekci v IMAX sále doslova a do písmene uhranul. Bylo to jako dívat se na několik skvělých filmů v jednom. A parádní na tom je, že to nepůsobilo jako nějaký slepenec, ale jako opravdu ucelené dílo. Jeho největším a asi i jediným problémem je kadence, s jakou na vás sype přehršel jmen, událostí a zkrátka informací. Je to hodně upovídaný film, kde se toho v propletených linkách řeší opravdu mnoho. Přesto jsem při tříhodinové stopáži neměl pocit, že by tu bylo něco navíc. Celý počin má pak takový spád a působí natolik osudově, že vám to celé uteče jako voda. Cillian Murphy v čele opravdu hvězdného obsazení předvádí uhrančivý výkon ve své životní roli. Nejinak je tomu i u zbytku hereckého obsazení, kde jsou výrazní snad úplně všichni, na velikost role nehledě. Vypíchnu ale jednoznačně Roberta Downeyho Jr., jenž coby politická figura, tahající v pozadí za nitky, září zrovna tak jasně, jako Murphy. Krom výborného soundtracku a jedinečného filmového vyprávění, které opět posouvá hranice toho, nač jsme zvyklí, vypráví poslední Nolanův počin především silný příběh. Příběh, který je tím spíše působivý, že se zakládá na skutečných událostech… ()
Je to po všech stránkách velice kvalitní film a Cillian je famózní. Ale v mém osobním žebříčku Nolanových děl to zůstane daleko za Interstellar, Inception, Temným rytířem nebo i Mementem. Prospělo by my tomu čas od času nějaké oživení, přišlo mi to lehce profesorské. Ale jak říkám, pořád daleko v nadprůměru dnešní filmové tvorby. ()
Povedej Nolan. Nicméně mě to vyloženě nedostalo, i když konec velmi pěkně gradoval. Rozhodně nebyl prostor se nudit, Nolan má řemeslo v malíčku a herci hrají perfektně (Downeymu bych dal Oscara). Je to holt zivotopisný Nolan s mírně artovými sklony. Určitě lepší než Tenet, ale Dunkerk mám radši. Za mě 85% ()
“How can I save my little boy from Oppenheimer’s deadly toy?” Brilantní filmařina - audiovizuálně, herecky, myšlenkově a poprvé od Inception mě Nolan zase opravdu vtáhl a pohltil. Krásný žánrový chameleon plus analogová 70mm projekce jako bonus :) 9/10 ()
Reklama