Režie:
Denis VilleneuveKamera:
Greig FraserHudba:
Hans ZimmerHrají:
Timothée Chalamet, Zendaya, Rebecca Ferguson, Javier Bardem, Josh Brolin, Austin Butler, Florence Pugh, Dave Bautista, Christopher Walken, Léa Seydoux (více)VOD (4)
Obsahy(2)
V druhé části se Paul Atreides spojí s Chani a Fremeny a zároveň se vydá na válečnou stezku pomsty proti spiklencům, kteří zničili jeho rodinu. Čelí volbě mezi svou životní láskou a osudem známého vesmíru a snaží se zabránit strašlivé budoucnosti, kterou může předvídat jen on. (Vertical Entertainment)
Recenze (1 190)
V kine! Videla jsem to v kine! Konecne! Vizual fantazie, pribeh nadhera, hudba epicka. Chyb nenachazim. Naposledy tady bylo neco tak famozniho pred 20ti lety u Pana Prstenu. Na prvni i druhou Dunu bych ted mohla koukat porad... ()
Svižnější a akčnější než jednička. Ty divný časový skoky na pár místech odpustím. ()
Villeneuve je po 3 letech zpátky a přináší nám slibované epické pokračování Duny. Nezastírám, že jsem se na pokračování nechal nalákat hereckým castem, Bezmála 3 hodiny jsem civěl na to, co nám režisér předvede, z důvodu mých oblíbenců, fenomenálních Timothée Chalametem a Rebeccou Ferguson. Druhá Duna začíná přesně tam, kde první příběh skončil, byť ten se mi zdál o toršku kompaktnější, asi to bylo tím, že působil komorněji a nastiňoval politické šarády s rodem Atreidů a Harkonnenů o planetu Arrakis. Tady je vidět precizní technická práce naprosto ve všech směrech, dále se poukazuje na mnohem větší rozpočet, mluví se o nějakých 190.000.000 USD, tedy cca o 70 - 80 mil více než u prvního filmu, a je to znát. Dune: Part Two nabízí naprosto orgastický zážitek, kamera, efekty, Zimmerova hudba, nádherně vytvoření píšeční červi, navíc scéna Paulova prvního osedlání červa patří mezi highlighty filmu. takových scén je tam samozřejmě více. Paul Atreides nám ukazuje pomalu své stinné stránky, stejně tak přerod Lady Jessicy v Ctihodnou matku, ta šla trochu do ústraní, což mě sralo, ale vzhledem k předloze je to pochopitelné. Ale celý film si krade postava Chani, kterou dobře ztvárnila Zendaya, jedna z mála normálních, racionálních postav. Všichni jsou tam pičusové svým způsobem. Hlavní nový padouch, mladý Feyd-Ratha Harkonnen ztvárněný Austinem Butlerem přijde na scénu poměrně pozdě, takže mi jeho prakticky minimální výstupy byly tak nějak u prdele. Prostě baron Vladimir Harkonnen v podání naprosto skvostného a perfektně namaskovaného Stellana Skarsgårda je jiná liga. Mrzuté je, že na třetí part Duny si budeme pár let muset počkat, což je docela nefér, vzhledem ke konci filmu, ale tak nedá se nic dělat. Villeneuve si chce od Herbertova sci-fi románu odpočinout. Já to tak nutně vidět nepotřebuji, jsou to takové Star Wars v poušti (jinak Star Wars nakoukané nemám a nemám je rád), akorát pro mě zajímavější a sofistikovanější s fajn vymyšleným světem a mystikou kolem planety Arrakis a koření Melange.. Skvělý snímek, ale nevystřelilo mě to do galaxie, pouze slušně, hlavně po technické stránce na 166 minut zabavilo. Vím, že pokud se na Dunu 2 podívám, tak až jako připomenutí před třetí Dunou.. Silná čtyřka za famózního Chalameta (je to opravdu nejlepší herec své generace) a Ferguson, plus zbytek brilantního castingu (Javier Bardem, Florence Pugh, Christopher Walken, Josh Brolin, Léa Seydoux, Charlotte Rampling) a technickou stránku filmu. 80% ()
Druhá Duna je prostě dokonalost která nemá obdoby. To co jsem takřka 3 hodiny v tu dobu prožíval v kině bylo natolik nepopsatelné, že nevím, jestli vše co chci tady říct dokážu. Vše co dělala první Duna dobře až úžasně, tak druhá Duna to ještě povyšuje o dva levely výš a já fakt absolutně nepopírám jak je to možné. První díl byl takový spíš uvádějící do toho světa, popisování předmětů, seznamování postav a seznamování se s tou planetou Arrakis. V druhé Duně už tedy najdeme i akci, která je prostě libová, seznámení s rodem Fremenů a jízdy na písečných červech, které mě tak ukotvily do kino sedačky že jsem si až říkal "je toto reálné?" A ono to reálné bylo. A nový zlosyn Feyd- Rautha Harkonnen. Ty vole ten je tak úžasně tím Austinem Butlerem zahraný a komplexně napsaný. No prostě film který chci vidět ještě několikrát a jasná topka roku 2024. 11/10 ()
Jedničce jsem dal 4/5 a přestože se mi tuze nelíbil vizuál, který doslova degradoval scény jako "fremenská zahrada", byla to vlastně relativně důstojná adaptace. Ani dvojka nezačíná vůbec špatně – je tam Irulan i Shaddam (byť Christopher Walken je podle mě špatný casting), linie s Paulem i Chani má celkem solidní dynamiku, totéž Stilgar a Jessica, Hanz se dokonce pokusil o zajímavý soundtrack. A pak se to všechno po... roztříštilo. Ač stopáž není vyloženě krátká, postihla dramaturgii podivná zkratkovitost s paradoxní snahou o dlouhé detaily, kde se až do konce filmu střídají náhodné výjevy z románu – Reverend Mother z Jessicy udělají prakticky ihned, jak dorazí do síče, pouštní myška se doslova mihne a už ji Paul chce za své jméno, mladý mahdí se vydá na pouť, kde musí být sám, ale hned na dalším kopci už čeká Zendaya, pouť nedokončí, následuje prostřih na náhodné harkonenské násilí a hned, v řádu minut, si jde Paul chytit největšího červa, jakého kdy viděli. Character building = 0. Zároveň to působí, že se to všechno odehrává na ploše dvou dnů. Někde mezitím sbalil Chani, protože následuje PG-13 sex scene. Jessica je nyní potetovaná a odchází na jih. Infra Gieda Prime je potom napůl zajímavý počin a napůl šílené kameramanské self-porno. Scéna samotná je dobrá, tak nebudu říkat, že je to vítězství formy nad obsahem – to si nechám až nakonec. Gieda pomyslně rozděluje film napůl a zároveň je to jediné místo, kde jsem cítil autorův rukopis, a to když Lea Sydoux uvádí v realitu alternativní plán s Feidem. Následuje povinné, ale zcela náhodně umístěné Guerniho pirátské období, které alespoň trochu dává tušit, že uplynulo zhrhuba několik týdnů – možná až dva měsíce. Scéna s vodou života je asi poslední úsek, kde mi to ještě s odřenýma ušima dává smysl. Alliino zjevení je pak dost možná nejlepší přidaný prvek, ale vzhledem k tomu, že zde už měla být dávno na světě, to stejně má hořkou příchuť. Guerni neřekl Stilovi ani "čau" a děj se nyní prakticky omezuje na Stilovy výkříiky "Lisan-al-ghaíb" a pohledy na ublíženou a naštvanou Zendayu s Rambo-šátkem na hlavě. Stilgar je nyní už čistě comic-relief character a... Imperiální trůn přilétá na Arrakis. Celé Paulovo "já nechci být zlý" období, kdy si s Chani pořídí dítě a chce být hodný Fremen z jihu, co občas rozbije Harkonnenům harvestr, je v hajzlu lusknutím prstu. Proč mi to vadí? Protože tohle není Tom Bombadil. Zabití Leta II. Rabbanem a sardaukary je katalyzátor Paulova fanatizmu! Bez toho je Paul buď kladná postava (1984), nebo záporná postava (2023). Paul je toliko zajímavá postava, protože není ani jedno. Skoro to působí, jako kdyby tato Duna byla remakem té Lynchovy, nikoli novou adaptací. Shaddmův trůnní sál je pak selháním představivosti s nulovou produkční hodnotou – to je filmařsky neodpustitelné. Celá scéna je +- degradována na obyčejné mlácení protagonisty s antagonistou. Neurotoxin chybí. Chani po boku chybí, protože je pořád chuděra ublížená. A víte, kdo ještě chybí? Gilda! Alias katalyzátor této zásadní scény 🙂 A to už je zhruba to nejabsurdnější. Gilda se totiž správně přikloní na Paulovu stranu, protože bez koření neexistuje vesmírné cestování. A je to Gilda, kdo velkorody nad Arrakis otočí a pošle je domů – To je ten (f-word) epický moment, kdy Shaddam na celé čáře prohraje. Pro mě nejlepší moment z celé Duny! Ne, tady se válkychtivý Guerny vrhne do lodi a jde ty velkorody na orbitě pobít holýma rukama asi. To je tak šíleně stupidní, až je mi z toho stydno. A nezlobte se na mě, ale naštvaňoučká Chani, která nejenže nestojí Paulovi po boku, ale jde si plná zlosti a frustrace zajezdit na červovi, to je tak absurdní degradace skvěle napsané ženské postavy, že bych to nejradši z fleku hodil do odpadu. Villeneuve tak podle mě Dunu vůbec nepochopil a ponížil ji na relativně obstojné akční dobrodružství, které nevyžaduje divákovo soustředění nebo přemýšlení. Takže ač si Duna zasloužila velkorozpočtovou adaptaci, rozhodně si nezasloužil pop-cornový blockbuster. () (méně) (více)
Tleskám, smekám. Druhý díl neskutečně dobře těží z předchozího dílu a je stejně opojnou podívanou jako jednička, ne-li ještě lepší. Můj názor i tentokrát zůstává stejný, avšak nyní před sebou máme mnohem komplexnější příběh nabízející spoustu nových otázek a témat. Nicméně na příběh tentokrát nenahlížím jako na triumf, ale jako na tragédii – Paulova budoucnost je méně deterministická, potažmo i osud celého vesmíru (čehož jsem si ostatně všiml i v zabití Janise v předchozím díle), a tím pádem je "nevyhnutelný" začátek války plně vědomý. Namísto cesty tradičního hrdiny předurčeného ke spáse světa tedy sledujeme vzestup jednoho z nejzajímavějších antihrdinů vůbec. Jako dědic mocného rodu je vržen do neznámého světa, kde o nedlouho přijde o otce, o domov, a sám jen o vlásek unikne smrti. Později se stává spasitelem a právě status vyvoleného je zároveň jeho prokletím. Jenže jeho samotná existence je omyl, do toho slýchá všechna proroctví o tom, kým se má stát, a to vše v tak mladém věku. Paul se doslova utápí v očekávání druhých, a právě tady se pro něj jeho vize stávají čím dál skutečnější. Není to však osud, který sám chce, ale cítí se bezmocný. Pochybnosti ho sžírají zaživa a proto si vybírá tu vizi, ke které ho každý celý život směřuje, což je s Fremeny, zoufale toužících po svém spasiteli, dokonalý recept na katastrofu. Zatraceně se těším na ten třetí díl... Nechal jsem se příběhem trochu unést, což akorát dokazuje jeho vyzrálost. Mimochodem, všiml si někdo té zajímavé symboliky a využití barev? Oproti jedničce, kde většina záběrů z pouště nesla spíše světlejší a bledý nádech, značící něco nového a neznámého, je dvojka ze začátku laděna do mnohem zářivějších a sytějších barev, jako by celá Duna působila lákavějším a více přívětivým dojmem. A po zjištění svého původu začne poušť působit opět nehostinně, barvy jsou pobledlé a nyní mnohem tmavší. Černobílá sekvence z Giedi Prime má také své opodstatnění, jelikož černé slunce dokonale zrcadlí psychiku a smýšlení Harkonnenů a pomáhá eliminovat pocit jakéhokoliv soucitu. Celá scéna pak působí jak z jiného světa, což pro Giedi Prime tak nějak i platí... Perfektní sequel, Villeneuve je zkrátka vizionář a génius. ()
Chudák Drax, zase dostal nakládačku od Thanose 😁 ()
Konečne mám predstavu, ako sa cítili ľudia, ktorí v kine sedeli na Epizóde V. ()
Psychedelická brutální blbost jenž je alespoň vizuální podívanou. Hodně historických věcí v Duně mi připomíná podobné události ze světa Foundation. Kdybych si musel vybrat, vždycky bych si vybral Foundation. Opět jako u prvního filmu musím napsat, že mě tahle adaptace neoslovila o nic víc, než verze z roku 2000. Ale vizuálně opravdu výjimečné. ()
Jedna z největších filmových událostí mého života. Po už tak fenomenální první části se to zdá neuvěřitelné, ale Denis Villeneuve se opět překonal, navýšil svou laťku a přinesl do kin jeden z nejúchvatnějších filmů posledních let a snad i dekády. Od přímo nadpozemské audiovizuální stránky, přes perfektní herce či výpravu, až po celkovou, vše zastřešující a plně autorskou režijní vizi dovedenou k dokonalosti. Toto všechno tvoří nejen fantastickou adaptaci, pobírajíc všechna důležitá témata, ale stejně tak dokonalý divácký zážitek plný krásy, epiky a především emocí. Duna je prostě láska a nyní zbývá jen doufat, že Spasitel přijde co nejdříve. ()
75% ()
Navzdory té neuvěřitelně uspěchané poslední půlhodině si myslím že je tohle spolu s prvním dílem jedna z nejlepších ság 21. století. ()
Tak tohle mělo přísný koule. Slušně se to rozjelo a naprosto skvělá hudba. ()
„Strach je vše, co máme." ()
O výjimečných dílech se píše docela obtížně. Jsou filmy, u kterých dochází dostatečně barvitá slova. Tady by se mi chtělo jen napsat: „Je to skvělé, zajděte si na to! Do IMAXu. Povinně.“ Protože jestli existuje nějaký film, na který se vyplatí jít do kina, je to tenhle. A troufám si říci, že letošek bude maličko smutný v tom, že všechny nadcházející blockbustery budou trpět srovnáním s tímto mistrovským dílem. Zde si totiž brilantně sedlo úplně všechno. Dokonalý casting. Přichází řada nových postav, které nemohly být typově lépe obsazeny. Staří známí pak dostávají více prostoru a prohlubují se jejich charaktery a motivace. Dokonalý soundtrack Hanse Zimmera, jenž jen obratně rozvíjí motivy zminula. Svébytné efekty a celkový vizuál, které jsou naprosto jedinečné. Akce, jež vás napěchuje adrenalinem. A všudypřítomná osudovost, pocit, že sledujeme něco opravdu velkolepého. A v takových superlativech by se dalo pokračovat ještě dlouho. Pokud jsem první Duně vyčítal, že šlo o emočně lehce prázdný počátek sci-fi opusu, zde se vše bohatě vynahradilo. Protože byla víceméně předehrou k tomuto finále. Jako většina sequelů je i tento větší. Ale ve smyslu toho, že se jedná o veliký, významný film, který má pro sci-fi žánr potenciál být podobně určující, jako byl svého času Jacksonův Pán prstenů pro fantasy. Vzhledem ke knižním předlohám obou zmíněných sérií se pak dá už jen suše poznamenat, že Duna legendárnímu stejnojmennému dílu Franka Herberta rozhodně nedělá ostudu. Po stránce efektů, vrstevnatého příběhu, soundtracku, osudovosti, hloubky a propracovanosti světa jde o jeden z nejkrásnějších vědeckofantastických opusů, co jsem kdy viděl. Skutečně přelomová podívaná, jaká si v posledních letech jen obtížně hledá srovnání… ()
O druhej Dune sa v médiách a aj súdiac podľa traileru, hovorilo, že to bude zaujímavejší film ako prvý diel a teda, že zažijeme veľké epické vyvrcholenie. A hlavne sme mali dostať viac akcie. Tu som trochu sklamaný a nie je to úplne pravda. Zároveň je to jedna z dvoch drobností, ktoré mi na pokračovaní vadia. Inak ide o skvelý film, ktorý sa nebojím nazvať zrejme najlepším v tomto roku a to máme za sebou len 2 mesiace roka 2024. Číselne idem o jeden stupeň vyššie ako v prípade 1. Duny (9/10), pretože toto ma predsa len bavilo o kúsok viac. Príbeh sleduje Paula Atreidesa (Timothée Chalamet) a jeho matku Jessicu (Rebecca Ferguson) krátko po konci prvého dielu. Polovica fremenov si myslí, že je Paul ich záchranca a vyvolený. Druhá polovica, že je blázon a najradšej by ho vyhnali. Paul sa ich snaží presvedčiť o opaku a zvyká si na život fremena, dáva sa dokopy s Chani (Zendaya) (BTW môže byť až tak sympatická? A jej outfit na premiére... roztopil som sa :D) a jeho matka sa stane pre fremenov akousi vešticou/duchovnou/niečo. Paul trpí hrozivými vidinami budúcnosti, ale nakoniec sa osudu nevyhne. A pustí sa do boja proti rodu Harkonenov a proti Imperátorovi. To sú tie najhlavnejšie piliere celého príbehu Dune: Part Two. S tým sa spája môj hlavný problém a to, že sa prakticky jedna nemilá vec z prvého dielu opakuje. Len tu je to v opačnom garde. Začiatok filmu alebo 3/4 sú také rozvleklé, zdĺhavé a dokopy sa nič veľmi nedeje a akcia je až na konci a ani tá nie je až tak veľkolepá. Prvý diel bol akčný na začiatku a vliekol sa ku koncu. Nehovoriac o tom, že opäť sú tu niektoré drobnosti, ktorým nerozumiem a neboli mi vysvetlené dostatočne. Hlavne motivácie a úlohy niektorých postáv. Ale to asi nie je až tak chyba filmu. Keď som spomínal tú akciu, práve tu by som pár minút pridal, lebo koniec je až príliš uponáhľaný. Čo sa týka postáv a ich rozvoja, tak je to o tom, čo som hovoril. Občas mi nedošli motivácie pár postáv. Každopádne sú napísané veľmi dobre a bavili ma všetci. Stalo sa aj to, že som sa párkrát musel pousmiať. Je príjemne spracovaný ten vývoj vzťahov medzi Paulom, jeho matkou a fremenmi, kedy si len pomaly získavajú vzájomnú dôveru. Harkoneni pôsobia správne hrozivo a nevyspytateľne, aj keď motivácie sú jasné. Majú dosť kruté metódy. Tu najviac rozhodne vyčnieval Austin Butler ako Feyd-Rautha Harkonen, synovec Barona Harkonena (Stellan Skarsgård). Dave Bautista a Stellan si to išli rovnako dobre ako prvýkrát. Len celkovo mohli Harkoneni dostať o dosť viac priestoru. Christopher Walken má v sebe ako Imperátor takú zvláštnu auru, kedy už len jeho pohľad je nepríjemný a Florence Pugh ako jeho dcéra, princezná, má akýsi nejasný postoj a akoby nie je na nikoho strane. Potešilo aj malé cameo od francúzskej sympaťáčky Léy Seydoux. Po technickej stránke to je jedna lahôdka. Hudba, ktorá je tak epická, až z nej neskutočne mrazí a žmýka emócie. Proste Hans Zimmer, sorry jako. Zábery sú odzbrojujúce a nedá sa na to vynadívať, plus hry s farebnými filtrami sú skvelé. Čiernobiela pasáž z "gladiátorskej" arény bola asi najlepšia. CGI efekty tých červov, sci-fi technológii a tak ďalej boli vkusné a pôsobili prirodzene. Vo vizuále zašli tvorcovia do úplných detailov. Kostýmy a masky vôbec ani nemusím spomínať a rovnako zasadenie deja s ktorým sa dizajnéri vybláznili. Oni mali naozaj vyčlenených ľudí na uhladzovanie piesku? Neskutočné. Súboje tu nejak časté nie sú, ale keď boli, tak sa s nimi popasovali slušne po stránke choreografie. Takže toto by ste si určite mali povinne pozrieť všetci, kto chcete byť svedkami pamätných filmov tohto roka a ak ste fanúšikovia sci-fi alebo samotných knižných predlôh. Dúfam, že nebudeme na tretí diel čakať veľmi dlho, keďže toto pôsobilo ako pomyselné Dve veže z LOTR. () (méně) (více)
Jak vůbec popsat ten masivní audiovizuální zážitek? Skoro to ani nejde, protože tohle se musí zažít přímo v kině, ideálně v IMAXU pokud máte štěstí, což já jsem neměl. Celý film je vizuální porno, kde všechno do sebe krásně zapadá a Arrakis je zde snad ještě nádhernější a oranžovější než v předchozím filmu. Platí to taky o akci, které je tu více a působí taky velkolepěji. Největším tahákem je ovšem hudba. Na které pracoval opět mistr svého řemesla Hans Zimmer. Ten úplně maximálně vykreslil atmosféru až s mimozemským ambientem a opět lépe a i s většíma koulema než předtím. Měl jsem z toho zimomriavky jak by řekli naši bratři. Obsazení podobně nabušené jak v Oppenheimerovi. Co o tomhle ještě psát. Rok ani pořádně nezačal a už tu máme film roku, aspoň pro mě a opět se opakuje to, že druhý díl je lepší než ten první. TOHLE JE MISTROVSKÉ DÍLO NA ÚROVNI STARÝCH STAR WARS. 10/10 ()
85% ()
A pak že některé knihy jsou prostě nezfilmovatelné. Chtělo to tři pokusy a rozdělení do dvou filmů, ale Jon Spaihts a Denis Villeneuve to dokázali, jak se mi ani nesnilo. V druhé části je daleko více akce a zvratů, takže se možná bude více líbit lidem, kteří si u první stěžovali, že je dlouhá, pomalá a nic se tam neděje. Ale neřekl bych, že je na místě filmy porovnávat, protože jsou dvě části jednoho celku. Dvojka sklízí ovoce, které jednička zasela a bez jedničky by tak nefungovala. Audiovizuální zpracování je epické, neuvěřitelné. Greig Fraser a Hanz Zimmer jsou bohové. Celý produkční tým je skvělý: herci, zvukaři, maskéři, kostyméři, výprava, postprodukce… Mám pocit, jako by se spojil tým nejlepších filmařů světa a pod Denisovým vedením vytvořili tohle dílo. Určitě doporučuji vidět film na pořádném plátně a s pořádným zvukem. Pro tohle jsou dělaná kina. Ještě to umocní ohromnou atmosféru filmu. Když už máte jít na něco do kina, nevím na co jiného, pokud tedy nemáte enormní odpor ke sci-fi. Nutno říct, že i druhá část se od knihy místy liší, některé, dle mě ne až tak důležité linky, chybí a určité části příběhu jsou zrychlené. Což asi trochu snižuje dramatičnost oněch momentů, ale ve filmu na to nebyl čas a neřekl bych, že by tři filmy fungovali lépe. Určitě se těším na director's cut. Lidem, co se filmy líbily, knihu doporučím, ale stále platí, že filmy jsou důstojnou a sakra povedenou adaptací. Duna není nejednoduší sledování, vyžaduje pozornost, ale když ji tomu dáte, dostanete úžasný, intenzivní zážitek. Nabízí hromadu hlubších filozofických i psychologických myšlenek a morálních dilemat, kdy není jasně správná možnost a podle našeho vlastního svědomí musíme říct, co je dle nás ta nejlepší a jestli si ji Paul vybral. Asi bych mohl pasát ještě dlouho. Jisté je však jedno. Tohle je zásadní přínos pro kinematografii. Podobné dílo jsme tu neměli už dlouho. Tohle není film roku, tohle je film dekády. ()
3* jen díky audiovizuálu... příběh plytký a povrchní stejně jako charakteristika postav. Film samotný nenese žádnou hlavní myšlenku, která by diváka měla nadchnout. ()
Reklama