Režie:
Vít OlmerScénář:
Ivo PelantKamera:
František HanákHudba:
Miloslav HalíkHrají:
Jiří Bartoška, Jiřina Bohdalová, Petr Nárožný, Naďa Konvalinková, Ulrika Kotajná, Michal Dlouhý, Filip Renč, Eva Holubová, Tomáš Hanák, Anna Ferencová, Jakub Marek, Leoš Suchařípa, Pavel Vondruška (více)Obsahy(1)
Při prodeji typického anglického sídla se ukázalo, že americký velvyslanec zámek kupuje s neobvyklým obyvatelem – rodovým strašidlem (J. Bartoška) z patnáctého století, manželem původní majitelky Eleonory de Canterville (J. Bohdalová). Strašidlo si odpykává trest za násilný čin, spáchaný na vlastní ženě. A jen romantická láska, v tomto případě básnivého mladíka (M. Dlouhý) k Virginii (U. Kotajná), dceři velvyslance, zbaví strašidlo prokletí a zámek strašidla. (Česká televize)
(více)Recenze (76)
Výbvorná sranda o dvou starých strašidlech - smrtelně zapšklé Bohdalové a kancovi Bartoškovi v rolích zestárlých anglických strašidel se do zámku nakvartýruje americká rodina, kterou vystrašit je téměř nadlidský úkol. Výborná komedie, ve které Olmer ukazuje, že v oné době ještě neměl v hlavě pouze seno...navíc Bartoškova výborná hláška - "Víte co, milá Eleonoro? Jděte do prdele." To se musí vidět ()
Jediný povedený (tv) film Víta Olmera. Jiří Bartoška má sice k dokonalosti daleko, ale takřka celý zbytek obsazení hraje zcela bezchybně a velmi dobrý scénář Ivo Pelanta si evidentně vychutnává. Film je navíc oproti přece jen hodně literární Wildeově předloze o mnohé obohacen a dopadlo to dost dobře. Doporučuji. ()
Uááá, dnes (28.10.2014) jsem s chutí vychutnal televizní reprízu této adaptace Oscara Wildea, ve které je odeslání manželky do temných zákoutí proneseno s takovým citem, grácií a prožitkem, že by za to strašidlo zasloužilo metál :))) Výborný scénář podle skvělé předlohy, satira, která je dělaná s respektem k tomu, z čeho si dělá legraci. "Cecil slíbil, že bude v nejhorším i pracovat." :) ()
Umělecký záběr vynikajícího irskoanglického literáta Oscara Wilda byl pozoruhodně široký i hluboký. Dar jadrného sarkasmu a bezohledně duchaplné ironie se projevoval u tohoto bytostného humoristy všude. Mj. i v parodiích toho, s čím se ve své tvorbě potřeboval vyrovnat. Tj. někdejšího anglického gotického románu a tak trochu i wildovského hororu. Televizní inscenace, jíž byl toto téma pojednáno, naznačuje skutečné umělecké potence někdejšího lyrického herce šedesátých let Víta Olmera. Jakoby tu znovu ožil pomyslný dobrý duch špičkových večerů televizních inscenací českých i slovenských, jakoby znova, bohužel na dost dlouhou dobu, česká dramatická komunita demonstrovala svou radost ze hry nad scénářem, pro nějž stojí za to vynakládat veškerý umělecký um, jímž vládne. I tady platí můj mnohonásobně opakovaný vzdech: proč už dávno není tato i divácky nadmíru vděčná věc na DVD nosičích?! ()
K mému překvapení to opravdu nebyla vyložená hrůza, ačkoliv jméno Víta Olmera (a jeho vlastní šklebící se tvář na konci úvodních titulků) mě připravovalo na nejhorší. Naštěstí ale jde o příběh podle Oscara Wilda, v němž hrají stoprocentně spolehliví lidé typu Petra Nárožného, Jiřiny Bohdalové a Nadi Konvalinkové, a to prostě muselo dopadnout alespoň trochu dobře. A dopadlo. "Vážený pane, slušně vychovaný člověk, stejně tak jako slušně vychované strašidlo, když vchází k někomu do ložnice, nejdříve zaklepe. A neřinčete prosím těmi řetězy! Ani ničím nelomozte v době nočního klidu, jinak bych vás musel vykázat z domu! Pokud se bez těch vašich nočních procházek prosím neobejdete, tak si ty řetězy naolejujte. Mohl bych vám doporučit výborné Tammanyho mazadlo s vycházejícím sluncem. Dobrou noc, pane." - "Dobrou noc." ()
Tak tohle bylo... Dost hrozný na všech frontách, v první řadě jsou děsivé herecké výkony, kde každý brutálně přehrává s čestnou výjimkou v podobě Jiřího Bartošky a s dodatkem, že přehrávání sedí k projevu Petra Nárožného, ale ostatní postavy jsou vesměs naprosto děsivé, například amerikánská omladina by si v případě syna zasloužila ubít toporem sekyry za mrzačení jinak dobrých hlášek a při obsazování dcery byli jedinými atributy pro výběr nejspíš schopnost tvářit se vilně (což se stejně nedaří) a odhodlání se na kameru podřadně vykozit. Režie (nebo lépe řečeno, to co si pod ní já představuju) byla nejspíš páchána pod vlivem vývaru z durmanu, jinak si nedovedu představit onu debilní, rádobyakční kameru, ani fakt, že když se titulní strašidlo transmorfuje do podoby upíra, má onen upír modernější oblek, než všichni ostatní a nejspíše naznačuje, že děs Cantervillu dokáže cestovat napříč časoprostorovým kontinuem. Vykostění předlohy naprosto neumětelským způsobem. ()
Příliš televizní a kašírované, i když vcelku zábavné ()
Bartoška je tak dobře namaskován, že málem připomíná Kostelku. Ale to pouze svým hnusným zjevem, nikoliv svými úžasnými hereckými kreacemi. Nejkrásnějším momentem bylo, když svoji bývalou odeslal do patřičných mezí, tak silný prožitek se před televizními kamerami vidí málokdy. ()
Menší dilema v hodnocení nakonec rozhodly detaily, které vlastně nemohou být nepodstatné. Skvělý potenciál celého námětu dle mého brzdí samotný Vít Olmer, svým vedlejším castingem a celkovou nedotažeností. Humor výborný, ale nicotně podaný, temná atmosféra i závěrečný děs také skvělý, ale opět velmi tuctové, chvílemi pohádkové. Naopak se Olmer zaměřuje na dívčiny bez košilek v čele s Ulrikou a prznění některých herců. Prkenný Hanák stačí. Nárožný a spol. samozřejmě perfektní. Holubová jako učitelka francouzštiny velmi dobrá a Bartoška bravurní. Rozhodně lepší tři, nicméně bych si vedle kolonky režie přál vidět zvučnější jméno, které by výrazně změnilo i jména pod sebou. ()
Nárožný výborný, strašidla dobrá. Atmosféra filmu skvělá, výtvarná stránka rovněž, děj filmu odsýpá tak, že mě nenudil, takže trojku, neb se to dá ještě někdy zase vidět, budeli se mi chtít. ()
Včera jsem po dvaceti letech vyděl znovu a není to špatné. K dokonalosti ovšem tomuhle filmu chybí vskutku mnoho. Za shlédnutí ovšem stojí, i když asi ne, jako hlavní bod sobotního večera, spíš jako taková vcelku příjemná přesnídávka ;o) Celkový dojem: 65% ()
Příběh Oscara Wilda jsem nikdy nečetl, měl jsem jen hrubou představu, o čemže by měl děj pojednávat, ale za to jsem viděl několik Olmerových filmů a měl jsem obavy, že to žádná velká sláva nebude. Líbili se mi od něj snad jen dva kousky (Bony a klid, Tankový prapor). Již od prvních minut jsem ve vzduchu něco cítil a duch to určitě nebyl. Suchý britský humor a „demokraticky“ americký smysl pro srandu v českém podání zněl místy neskutečně trapně, ale naštěstí se tu našly i chvíle, kdy jsem se i já zasmál. Bohužel další věcí, kterou u mě tato „hororová“ komedie narazila, byl herecký ansámbl. Petr Nárožný se sice snažil, co mohl, ale sám to rozhodně utáhnout nemohl. Bohdalová moc prostoru nedostala, Konvalinková byla prkenná až běda, Renč bohužel trapný a Kotajná kromě svých dvou „kůzlátek“ taky žádná sláva. Dlouhý snad zaperlil jen svými básničkami a Bartošku moc nemusím – docela jsem čuměl, že neměl při scénách v hubě cigárko, ale tak snad mu stačil ten chlast. 50% ()
Již literární předloha v rámci hry staví horrorové postupy a základy trochu na hlavu tím, že v ní netrpí lidé, ale strašidlo a Olmerova televizní adaptace podle scénáře Ivo Pelanta to rozvíjí ještě dále a přidává k tomu ještě hlubší kritiku (občas až na hranici výsměchu) vysoké společnosti (ale tak, vzniklo to ještě v roce 1989, takže je to pochopitelné, občas je to však trefné a dost zábavné). Film se kromě originálního a osobitého přístupu, funkční komikou (která z příběhu činí až jaksi horrorově laděnou grotesku) honosí výborným obsazením a podáním některých rolí. Renč je sice na oné pomyslné hranici kdy je buď zábavný nebo tragický, ale Nárožný svého amíka vystihl opravdu trefně, Ulrika Kotajná polahodí nejen oku, Bartoška dělal co mohl, což se mu usí přiznat ke cti, Bohdalová je skvělá, jen kdyby tak neodflákli její masku (a přitom jiné masky - upír, bezhlavý rytíř - jsou výborné), kdo mě ale nejvíce rozsekal, tak to byla Eva Holubová. Tohle je hodně povedená záležitost. ()
Romantická báseň, ve které Michal Dlouhý svou milou jen tak mimochodem zabíjí je nejlepší. A stejně tak Jiří Bartoška. "Víte co, milá Eleonoro? Jděte do prdele." ()
Viděno již třikrát a mám pocit, že pokaždé se bavím víc a více. Nestačím žasnout, jak skvěle si s dílem poradili u nás v Čechách a nedokáži si představit půvabnější, vtipnější a také svým způsobem roztomilejší zpracování. ()
"Víte co, milá Eleanoro ? Jděte do prdele." Nevyrovnaný, ale zábavný filmeček se skvělým Bartoškou, Bohdalovou, Nárožným nebo Renčem a spoustou hlášek. "A v nejhorším bude Cecil i pracovat." ()
Příjemná a úsměvná hororová komedie, která upřímně rozesměje, než abych se po jejím zhlédnutí bál jít na záchod. Pan Olmer je vynikající režisér a ve spojení s osvědčenými herci a herečkami vytvořil zajímavý a kouzelný příběh. ()
Konfrontace světa staré konzervativní Anglie a moderního, racionálního amerického způsobu nazírání na svět zaručuje dobrou zábavu, která plyne jako po použití Tammanyho mazadla s vycházejícím sluncem. ()
Výtečné zpracování klasické předlohy ať už díky výborným hereckým výkonům, povedené atmosféře a opravdu trefným hláškám. Retrospektivy s duchova martyria byly vskutku originální a nečekané, ale nejlepší scénou byla ta, kde s gustem poslal svoji Eleanor do prdele, to bylo vážně překvapení. ()
Po novém shlédnutí přidávám hvězdičku. Předloha patří k mé oblíbené četbě již od dětství, kdy to byl pro mne první horor, k jehož působivosti notně přispěly ilustrace Cyrila Boudy, až do dnešního času, kdy je to jedna z idylek, které mi dětství připomínají. Viděl jsem dvě barevné americko-britské adaptace (ne špatné, ale nijak vynikající a přenesené do současnosti) a kdysi i černobílý snímek z II. světové, kde strašidlo pomáhá likvidovat nevybuchlou německou leteckou pumu, ale tato skromná česká verze se nakonec drží originálu více a je i zábavnější (a tím nemyslím jen onu zde vzpomenutou vulgární větu). Hm, pan Olmer nebýval špatný režisér. ()
Reklama