VOD (1)
Epizody(10)
-
Závěrečná kapitola (E01)
-
Dvě Dany (E02)
-
Zkažené srdce (E03)
-
Dej mi pusu (E04)
-
Tak zatím! (E05)
-
Čarodějka (E06)
-
Anya (E07)
-
(Ne)cesta (E08)
-
Věčný nepřítel (E09)
-
Půlnoc (E10)
Obsahy(2)
V hospici pro náctileté pacienty uzavřou členové exkluzivního klubu děsivou dohodu: kdo z nich zemře jako první, dá ostatním znamení ze záhrobí. (Netflix)
Recenze (89)
Ten Flanagan má tú polnoc nejako rád. Klub za omšou síce zaostáva, ale je to aj tak dosť veľká kvalitka, postavy sú skvelé, herci hrajú všetci naplno, dialógy veľmi funkčné a atmosféra správne flanaganovská. Avšak prišlo mi, že epizódy sa mohli ubrať, takto to pôsobí trošku natiahnuto a neprišlo mi to v niektorých momentoch také úderné ako by som chcel, no ako celok mi to sadlo viac než dosť. Mike F. zase nesklamal, síce jeho predchádzajúce seriálové projekty mi prišli lepšie, tak ani čas, ktorý venujete tomuto seriálu nebudete ľutovať. 8/10 ()
Pamatuju, jak jsem jako malá holka hltala Stopy hrůzy. A tyhle sešítky pro mě v té době byly strašně návykové a jejich čtení mě moc bavilo. A znamenalo ještě víc. Takže když jsem se dozvěděla, že právě Mike Flanagan pracuje na seriálové adaptaci příběhů z téhle série, těšila jsem se. Moc, moc, moc! ***** A Půlnoční klub se moc povedl. Od atmosféry po provedení. Od hereckých výkonů po detaily, kdy se příběh odehrává. Co je ale hodně zásadní, že se nejedná o příběh pouhého vyprávění historek ve sklepě. Jednotlivé příběhy jsou umně zakomponavé do děje a posouvají jak naše hrdiny, tak děj samotný. Celým příběhem se táhne červená nit druhé linky ohledně minulosti místa, která není o nic méně napínavá. A do toho všechen ten strach z umírání a smíření s umíráním. Rozebírá se tady hodně témat, jedno citlivější než druhé. Přesto se tady nehraje na city, ale na upřímnost a přímost. Tady bylo všechno v pořádku. Občas jsem se ale nemohla zbavit pocitu lehké nevyváženosti v ději a občas kolečka logiky nezapadla přesně tam, kam měla. Ale pouze lehce. Navíc se vůbec netajím tím, že nic lepšího než devadesátky už nikdo nikdy nevynalezne, tak jsem byla spokojená z těch všech odkazů a především použité muziky. Takže ve spoustě ohledech jsem hodně neobjektivní divák, ale vůbec mi to nevadí. Hlavní je, že jsem si užila hodně zábavy. Což je přeci jen to hlavní. ***** "Víš, proč nikdy nedokončím příběh? Protože když lidi znají konec, zbytek příběhu se rozplyne. Za chvilku budu jenom vzpomínka." ***** Pamatuju si, jak jsem tehdy stála v knihovně před regálem a bylo mi smutno, že tahle moje cesta je na konci, protože už mám přečtené všechny knihy. Stejně jsem se cítila, když jsem byla na konci posledního dílu. Jenže tady je jeden rozdíl. Naděj na pokračování, protože otázek bez odpovědi zůstalo hodně. ***** 9/10 ()
mě zkrátka Flanagan baví a i když mě tentokrát bavil ze všech svých dosavadních seriálových počinů nejméně, jde i tak o velmi slušný nadstandard. Midnight club na věci jde trošku jinak než sme byly u Flanagana doposud zvyklí a chvíli trvá si na tenhle svět zvyknout, ale na druhé straně MC svého tvůrce nezapře. Opět je tu snaha o jakýsi existenciální přesah a opět se tu straší převážně ve druhém až třetím sledu. I tak ale dokáže Flanagan vytvořit solidní atmosféru (byť ne tak hutnou jako předtím) a leckterý "pravý" horor by mu mohl závidět. Nakonec mi ani nevadilo, že to místy trošku skřípe a díky několika hlušším místům mě nedokázal Půlnoční klub vtáhnout tak jak sem čekal...70% ()
Mám Mike Flanagana rád. Je to filmař, který mě dokáže skvěle propojit s hlavníma i vedlejšíma postavama a vyvolat o ně strach. Jenže Půlnoční klub je na deset dílů až příliš prázdnou adaptací. Kdyby šlo o devadesáti minutový film, bylo by to jistě super a pět hvězd by bylo zaručeno. Na ploše deseti dílů je tu ale příliš prázdné výplně, odboček, přehršel nezajímavých replik a vyústění, které je stejně prázdné jako nezajímavé. Svou technickou kvalitu to má. Stejně jako rukopis, ale rozhodně jde o jeden z nejslabších kousků tohoto režiséra. 65% ()
Celkem zajímavý seriál, hlavně ty příběhy jsou celkem dobrý, ale dějové hlavně konec byl až příliš velký patos. Je dobře že to nepokračuje. ()
Rozhodne mi nepride fer nazyvat The Midnight Club Flanaganov najslabsi pocin. Dielo ma dva problemy. Zaprve citit z neho kalkul viacerych serii, cize logicky neposobi ucelene ako ostatne miniserie. Zadruhe, a podla mna dovod preco to dostalo stopku, je cielove publikum. Flanagan je chronicky dospely autor a snaha zacielit na adolescentov s ustrednou temou umierania bol odvazny krok. Inymi slovami ako horor sa to drzi na uzde a ako post-teen limca to tematizuje extremne vazne temy. Mrzi ma ze Netflix nevidi za obzor mainstreamu, mohlo vzniknut vysoko kvalitne uzko zamerane dielo, ktore malo potencial preskumavat menej banalne tabu nez sex a drogy. Poviedkovy format ramuje pribeh skupiny nevyliecitelne chorych mladych ludi, kotri si kratia cakanie na smrt v hospici rozpravanim strasidelnych historiek. Postavy su plasticke, sympaticke a maju celkom komplexne osobne mytologie, ktore sa premietaju do ich pribehov. Ramcova poviedka riesi zahadu, co mi nostalgicky pripomenulo morbidnejsiu verziu Scooby-Doo. Historky-poviedky mozu posobit o triedu banalnejsie a naivnejsie. no vzhaldom k tomu ze sa jedna o rozpravania neprofesionalov, posobi to autenticky. Jedine pozitivum toho ze to nepokracuje je, ze takto ziju hrdinovia nadalej.. Teda s jednou vynimkou. RIP, XY! Flanaganove najtazsie emicko. ()
Hororové příběhy od Mikea Flanagana mě baví a Netflix mu štědře naděluje prostor. Po velkých úspěších s antalogickými Haunting přichází tentorkát se skupinou teenagerů, kteří mají diagnostikovanou nevyléčitelnou nemoc a nachází se v hospicu. A tihle teenageři se pravidelně scházejí v půlnoci, aby si užili tepla krbu v knihovně a vyprávěli si strašidelné příběhy. Jenže ty příběhy nejsou zas tak strašidelné, ale spíš fungují pro dokreslování motivací postav, které je vypráví. To by mi až tak nevadilo, ale čekal jsem trochu víc duchařiny kolem (sídlo k tomu přímo vybízelo) a doufal jsem, že se budu víc bát. Osobně mě nejvíc zklamala čitelná linka se sektou a nevyužití postav duchů. Některé linky se uzavřou a některé zůstávají otevřené a bez odpovědi, kdyby náhodou měla být druhá řada. Celkově mám z finále takový mdlý pocit. Jako neškodná zábava v období Haloweenu to funguje, ale nadšené recenze jako u předchozích seriálů od Flanagana se asi čekat nedají. ()
Po skvělých atmosférických seriálech v podobě Hauntingu a Půlnoční mši si zde Flanagan vybírá slabší chvilku. Otázka však je, nakolik je to zpracováním a nakolik je to skutečností, že mě úplně nechytly témata Půlnočního klubu. Obecně vzato je to poměrně hezky natočený seriál, postavy na kterých to má stát jsou relativně likable, i díky výrazné diverzitě mezi nimi si každý najde favorita. Příběhy které si vypráví, a které vyplňují většinu stopáže, jsou dobrým nápadem, a přestože trefně reflektují a rozvíjí postavy, ne všechny jsou dostatečně zajímavé. Některé jsou až moc roztahané, a sami o sobě na výplň hodinových dílů nestačí, což ostatně platí také o celém dění mimo tyto příběhy. Celý děj v hospici by si určitě zasloužil být svižnější. Ony mysteriózní prvky, které tak skvěle fungovaly v autorových předchozích počinech, zde nejsou dostatečně rozvinuté a bohužel ani zajímavé, což je pro mě kámen úrazu, protože mě tyto prvky baví většinou nejvíc. Dokonce ani atmosféra, která byla skvělá i v převážně konverzační Půlnoční mši, zde není tak chytlavá a působivá. Od určité doby se těším na každou věc ve které má Mike Flanagan prsty, a Půlnoční klub určitě nezmění můj pohled na jednoho z nejzajímavějších žánrových tvůrců. I přesto to víc jak na průměrné hodnocení není. ()
Seriál ma motivy jedné z mých nejoblíbenějších knížek z edice Stopy hrůzy, které jsem v mládí pravidelně kupoval a ihned četl, abych se zase mohl těšit na další. Právě tento příběh (nebo aspoň hlavní myšlenka) mě lákal a držel v naději, že jednou by mohl zfilmován (byla i představa mé vlastní adaptace 🙂). A po 26 letech jsem se dočkal. Zatímco verze v mé hlavě se spíše blížila depresivnějšímu dramatu o skupince postupně umírajících mladých lidí v ústavu s trochou nadpřirozena v závěru, tak zde se to díky Mikeu Flanaganovi točí víc kolem hororu a právě nadpřirozena už od počátku. Celkové hodnocení uvedu až po dokoukání všech dílů. Zatím se na to koukat dá (3. díly), ale prostě ta má vize byla jiná a pere se to ve mně. 😃 Uvidíme, zda Netflix zvládl další příběh z u nás uváděné edice pod názvem Stopy hrůzy lépe než předchozí trilogii Ulice strachu, která byla zklamáním a odklonila se úplně od původních knížek. Edit: tak nakonec dávám 2*. Něco se povedlo a něco zase méně. Natěšenost však bohužel nenaplněna. ()
Třetí snaha (loňskou Půlnoční mši jsme vynechali) o zalíbení v tvorbu Mikea Flanagana a potřetí s podobným, neuspokojivým výsledkem. Horory miluju a budu to s nimi pokoušet dál a dál, na seriálovém poli na ně budu ale o to opatrnější, když mě ty nejvěhlasnější absolutně minuly. Konec se tváří, že se Půlnoční klub nechce ustálit na pozici minisérie, já bych pro to byl ale upřímně radši. [viděno na Netflixu] ()
Je tu podzim a Mike Flanagan, jeden z nejlepších hororových tvůrců současnosti, vypouští svůj nový projekt. A zas to bude dílo, které bude lidi rozdělovat. Flanagan je tvůrce, jenž pracuje s horory a jejich atmosférou jinak. Nesází na laciné lekačky, ví jaké jsou pravidla žánru, a vždy jsou u něho postavy na prvním místě. A s tím je potřeba počítat, ještě než si seriál pustíte. Celé je to o postavách, které čelí tomu nejhoršímu, a snaží se být pozitivní, a využít čas co jim ještě zbývá. Po scénáristické stránce je seriál výborně napsaný. Každá postava si projde uvěřitelným vývojem, dialogy jsou vynikající a celé je to realistické a přirozené. Hlavní herecká osmička mladých herců předvádí výborné výkony, které jsou emocionálně silné, uvěřitelné, dojemné a znovu přirozené. Tvůrci si vše pohlídali i po režisérské stránce. Každý díl funguje dost dobře, má parádní atmosféru, výborné momenty a samotné povídačky jsou zábavné, přepálené a taky napínavé. Jediný s čím jsem měl větší problém je to, že seriál má o dvě epizody více, než je třeba. Kdyby to mělo jen osm epizod, a děj by nebyl zbytečně "natahovaný" a soustředil se na hlavní dějovou linku a záhadu, tak bych byl spokojenější. Z mého pohledu je Půlnoční klub dost povedený seriál a já se těším na další projekty od Mikea Flanagana. ()
Nie je to taký Flanagan, na akého som zvyknutý. Po jeho predošlích peckách (Midnight Mass, Hill House) som čakal niečo, čo sa bude niesť v podobnom duchu. Úprimne, som trochu sklamaný. Nechcem tým ale povedať že jeho najnovší seriál je zlý, to vôbec nie. Stále to je nadpriemer čo sa žánru týka a po príbehovej a remeselnej práci nemám čo vytknúť. Ja si toho chlapa a jeho prácu veľmi vážim a vždy sa teším na jeho novú tvorbu. Ale niečo mi tu v tomto prípade chýbalo. Taká tá správne depresívna, temná atmosféra hospicu, kde všetci vedia, že skôr či neskôr aj tak zomrú. Často sa to tam spomína, len som to nejako necítil a úplne ma to obišlo. To bol pre mňa hlavný kameň úrazu, atmosféra, pretože viem, že Flanagan to vie aj lepšie a je v tom majster. Napriek tomu som si ale Midnight Club užil. Ono to naozaj nie je zlé, nenašiel som tu veľa hluchých miest, bavilo ma to, len to nieje správne “dochutené” a ak by mal seriál takú atmosféru, na akú som u jeho tvorby zvyknutý, napálim plný počet hviezd. Takto sú to za mňa slabé 3,5 hviezdy ()
49 %. ()
Nejslabší Flanagan na Netflixu. ()
Ako keď si užívaš skvelý blowjob a namiesto vyvrcholenia ťa pichnú prstom do oka... ()
(Priebežné hodnotenie.) Nie je to tak mizerné, ale mohlo to byť omnoho lepšie, vzhľadom na Flanagana, ktorý keď chce, tak sa vie predviesť vo veľmi dobrom svetle. Kvalita dielov je dosť kolísavá. Ľakačiek postupne, pomaly ubúda (a nie vždy sú vhodne dávkované), samotné epizodické minipríbehy pacientov/klientov nie sú vždy veľmi pútavé, niekedy sú priam nudné, až dosť od veci (inokedy sú naopak dobré). Herecké obsadenie celkom vyšlo, pri relatívne veľkom počte postáv. Zatiaľ, po piatich dieloch za slabšie tri polnočné hviezdy. ()
Opět mě to bavilo a strašilo, ale ach ty závěry, pane Flanagan :( ()
Ve finale jako celek to funguje moc hezky..pulnocni pribehy jsou taky super..byl sem spokojen..Je to mozna spis drama nez horror ()
Za mě je tohle naprostý MASTERPIECE! Seriál mě totálně pohltil a jsem z něj tak nadšená, že vůbec nechápu to nízké hodnocení 63% zde. Jsem z toho tak uchvácená, že nedokážu ani recenzi napsat :D bylo tam prostě všechno. O čem je život, o čem je umírání a smrt, smíření se s nevyhnutelným. Záhadné ozdravné sídlo plné historie. Duchařské události, kterým můžete věřit, nebo je racionálně vysvětlit léky... úžasné vyprávění mini příběhů, vyrování se se smrtí. Psychologie a vývoj postav, přátelství, láska. Za mě je to skutečný klenot. ()
Ikdyž závěr tentokrát nevyvolal ten wow pocit (tak jak to u Flanagana bylo už 3x) tak mě tenhle klub bavil dost. Všudypřítomná možnost smrti, se kterou se každý v hospici vyrovnává po svém, a hlavně skvělé noční fiction příběhy jednotlivých postav, které jsou do jednoho na plnou palbu. Herecky silné (je to vidět hlavně v konfrontaci s těmi nočními příběhy, kdy děti hrajou každý večer někoho jiného) a Flanagan za kamerou zraje jako víno. 8.5/10 ()
Reklama