Režie:
Rolf SchübelScénář:
Ruth TomaKamera:
Edward KłosińskiHudba:
Detlef PetersenHrají:
Erika Marozsán, Joachim Król, Ben Becker, Stefano Dionisi, Rolf Becker, Wanja Mues, Sebastian Koch, Ulrike Grote, Dorka Gryllus, András Bálint, Stefan Weinert (více)Obsahy(1)
Snímek, který nás zavede do Budapešti 30.let, vznikl podle románu Nicka Barkowa "Das Lied vom traurigen Sonntag". Je nejen příběhem osudové lásky jedné ženy ke dvěma mužům, ale i příběhem o zrodu jedné z neslavnějších písní světa, jež získala hořký přívlastek "hymna sebevrahů". Krásná Ilona a její přítel László vedou vyhlášenou a elegantní budapešťskou restauraci, kam přicházejí za skvělými jídly ti největší prominenti, včetně vysokých důstojníků nastupující nacistické smetánky. Jednoho dne se tam objeví i pianista András, který zaujme Lászloa svým procítěným mistrovstvím. Z citů melancholického mladíka s uhrančivým pohledem, který se neubrání lásce ke krásné Iloně, se jednoho dne zrodí stejně melancholická píseň Smutná neděle. Její historie je právě tak pohnutá jako doba, v níž vznikla. Za jejích tónů opustilo dobrovolně tento svět mnoho lidí a píseň se stala prokletím i pro jejího tvůrce. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
„S posledním výdechem se vrátím do svého domova, bezpečně putuji zemí stínů…slib mi, že to neuděláš!“ - „Ne, dokud budu mít tebe.“ Komplikovaný milostný trojúhelník, těžká doba a osudová melodie. Je mi jedno, že je film pouze inspirovaný skutečností. I aura obklopující onu melodii mě příliš nevzrušuje, ta píseň spolu s (pravým) textem obstojí i bez toho. Pocitový film na jedné straně s pořádně slizkým Hansem (jeho zrady mu ještě dodaly na zrůdnosti), na druhé sympaťákem Lászlem, jehož velkorysost jsem obdivoval, a přitom mu dal v lecčem za pravdu. Oceňuju i hořkosladkou tečku na závěr (užil jsem si ji), naopak škoda té němčiny. Za mě solidní 4*. „Myslím, že jsem právě porozuměl vzkazu Smutné neděle.“ - „Ten, který András vždy hledal?“ - „Ta píseň myslím říká, že každý člověk má svou důstojnost. Jsme zraňováni, uráženi. A můžeme to vystát tak dlouho, dokud nám zbývá poslední kousíček naší důstojnosti. Ale pokud už zbývá pouze hrst těchto útržků…možná je lepší odplout z tohoto světa. Odejít…ale důstojně.“ ()
Skutočne podivný milostný trojuholník. Tomu som síce neporozumel, ale tá pieseň je naozaj dobrá. Magická a atmosferická. Film je historicky nepresný, dokonca až fikciou. V každom prípade to ale neznižuje jeho kvalitu a naozaj sa človek zamyslí nad silou umenia, hudby ale aj literatúry, keď obdobne v minulosti Goetheho dielo Utrpenie mladého Werthera vzbudilo v Nemecku vlnu samovrážd. Mimochodom veľmi obľúbená kniha Napoleona, ktorý často s Goethem o diele pojednával, pretože sa mu nepáčil jej koniec. ()
Hymna sebevrahů mi ani na moment nepřišla beroucí dech, natož život. Nezasáhlo mě to tak, jak by mohlo, protože ve stejném duchu se nese celý film: hezké, ale příliš učesané. Joachim Król je ale herecky velmi zajímavý a Budapešt, kterou si ze svých průjezdů pamatuji jako šedivé město, jsem díky kameramanovi dostala chuť lépe poznat. 70% ()
Film Smutná nedeľa je skvostom medzi vojnovými drámami, ktorý ponúka mnoho nových pohľadov na lásku aj vojnu bez akejkoľvek irónie či naivnosti až prerastie v komornú vojnovú drámu o hodnotách človeka, o ľudskosti, láske, ale aj závisti a ziskuchtivosti. Film dokladuje, že láska môže byť aj viac stranná a pritom rovnako silná a osudová. Samotná pieseň o láske a smrti je piesňou o ktorej sa hovorí, že v sebe nesie hlbokú myšlienku, dokonca akýsi kód, ktorý núti ľudí k samovražde. Aj keď film je fikciou, má však silné historické pozadie. Odohráva sa v Maďarsku pred 2. svetovou vojnou a potom počas okupácie Maďarska nemeckými vojskami. Hans Wieck v skutočnosti Kurt Becher v rámci operácie Panzerfaust sa vracia do Budapešti, kde je zodpovedný za deportácie budapeštianskych Židov do Osvienčima. Tajne za vysoké úplatky pomáha utekať najbohatším Židom z okupovanej Európy. Bol zatknutý v máji 1945 spojencami a uväznený v Norimbergu, ale nebol stíhaný ako vojnový zločinec, tu vystupoval iba ako svedok na základe čestného prehlásenia Rudolfa Kastnera, ktorý bol vedúci člen židovskej pomoci a záchranného výboru v Maďarsku. ()
Film melancholický, jako sama neděle a jeden z těch, co si dává na všem záležet - od atmosféry krásné Budapešti, přes neošizenou serióznost předválečné Evropy, se svým stylem okázalého luxusu bez nevkusu a kýče, který je odrazem zaslouženého úspěchu, jenž dává přejícně vzniknout těm dalším, až po jímavou krásu hudebního motivu, který se stává spouštěčem nerozhodných ke kroku do prázdna... A vpravdě nevšední, nesobecký, a proto zároveň trýznivý (a zřejmě i dlouhodobě neudržitelný) je i milostný vztah dvou mužů a jedné ženy v době totálního temna, které se dá vzdorovat jen vlastní hrdostí, důstojností a nadějí - zintenzivněno hudbou, krásnými slovy, jemným humorem a více než příjemnými výkony, kterým kraluje skvělý Joachim Król... A originální verzi Gloomy Sunday si nepustím dřív, než oklepu emoce - nebo až vyměním byt, odhlásím plyn a vypustím rybník... ()
Reklama