Režie:
Robert VrbaScénář:
Robert VrbaHrají:
Kristýna Daňhelová, Tomáš Sagher, Pavla Vitázková, Mark Kristián Hochman, Jan Mazák, Rastislav Širila, Růžena Dvořáková, Petr Spálený (a.z.), Ján MichalovVOD (1)
Obsahy(1)
Komedie o sametové revoluci v Brně a hledání nápadníka pro dceru, která miluje zpěváka Petra Spáleného. Při premiéře tohoto projektu, který se vysílal živě na internetu, rozhodovali o vývoji příběhu a osudech jeho hrdinů svým hlasováním diváci... Příběh komediálně laděného „filmu v přímém přenosu“ Spálený v mé hlavě se odehrává v listopadových dnech roku 1989 v bytě rodiny Červenkových v Brně. Otec (T. Sagher) je zapáleným komunistou a zaměstnancem Československých státních drah, matka (P. Vitázková) pracuje už od vyučení v masně. Jiřina Červenková (K. Daňhelová) je jejich třicetiletá dcera. Nemá partnera, pracuje jako pošťačka, nedbá příliš o svůj zevnějšek a zbožňuje písničky Petra Spáleného. Její pokoj vypadá jako zpěvákovo muzeum – spousty gramodesek, výstřižků, velikých plakátů a autogramů. Celý život se Jiřina musela podvolovat vůli rodičů, a nezměnilo se to ani v dospělosti. Snáší neustálé poznámky ke svému chování, ke svému vzhledu, ke svým rozhodnutím, která stejně vždy nakonec musí změnit „ku prospěchu rodiny“. Je často zpovídána, vyslýchána a nejčastěji dostává od otce rady, jak fungují vztahy mezi muži a ženami. Nálady jejího otce se prudce zhoršují kvůli probíhající sametové revoluci, a eskaluje tak i jeho touha řídit Jiřině život. Jak něco řídit ví totiž jako strojvedoucí nejlépe! Dochází mu trpělivost a své dceři přivede jednoho dne domů hned tři nápadníky! A protože má Jiřina ráda Petra Spáleného, dovede jí rovnou tři kníraté muže, které nikdy předtím neviděla. Dušan (R. Širila) je mladý, oplzlý inženýr, Juraj (J. Michalov) je kulturista ze Žiliny a Milan (J. Mazák) je otcův pětašedesátiletý pracovník z ČSD. Dokáže se Jiřina vzepřít svému otci stejně, jako se bouří lidé v ulicích Brna, kde probíhají demonstrace a generální stávka? Dokáže se jednou matka postavit za dceru a vzepřít se manželovi? A mělo by se otci konečně přiznat, že jeho dcera už dávno partnera má? I o tom budou moct spolu s postavami rozhodovat diváci prostřednictvím sociálních sítí. (Česká televize)
(více)Recenze (8)
Na film jsem koukl jenom proto, že je pod tím podepsanej Robert Vrba jehož tvorbu mám velice rád. Zejména pak V1: The Hunters of Carnivorous Bitches(2013), Vaginator: Dawn of the Bitches(2017), Vaginator: Merry Medieval Christmas(2019). Tohle mě dokáže pobavit vždycky ikdyž už jsem to viděl nesčetněkrát. Teď už pár slov k filmu Spálený v mé hlavě. Moc jsem si od toho nesliboval jelikož mi zařazení do romantické komedie neznělo zrovna moc lákavě. Nakonec jsem ale z výsledku mile překvapenej a Robert Vrba tak o5 nezklamal. Viděl jsem samozřejmě záznam. Ale při premiéře tohoto projektu kterej se vysílal živě na internetu rozhodovali diváci o průběhu dění. Takže šlo prakticky častokrát o improvizaci. Což samozřejmě není nic lehkýho a o to víc si cením výsledku. Našlo se tady opravdu pár vtipných scén a dialogů. Chápu, že to nemusí sednout každýmu ale já dávám 4hvězdy ()
Najzaujímavejšie boli archívne vyjadrenia obyčajných ľudí z novembrových čias... Všetko ostatné bolo trápne akoby vystrihnuté zo stupídneho denného seriálu. ()
Zajímavější mohla být ta živě streamovaná premiéra, při které diváci mohli spolurozhodovat o dalším vývoji děje. I při výsledném záznamu jsem se chvílemi bavil, byť mi připadalo, že mnohé dialogy občas trochu drhnou. Kombinace Petra Spáleného a sametové revoluce v Brně mi přišla dost nečekaná sama o sobě a neokoukané herecké obsazení také beru spíš jako pozitivum. ()
Myslel jsem, že sleduji TV Barrandov, obsah i úroveň by tomu odpovídala. Žel bohu, tuhle amatérskou exhibici vysílala Čt Art. To snad ani není možný, co tam osazenstvo předvádělo, to měl být sitcom? Dialogy všichni odříkávali jakoby je měli napsaný před sebou na papíře, o nějakém hereckém umu se mluvit nedá vůbec. Fakt super, ta novodobá zábava....na blití! ()
Spálený v mé hlavě se mi nakonec opravdu líbil. Pravda, dialogy drhly, ale protože neznám pravdu, vychází mé hodnocení i z faktu, že diváci svým hlasováním ovlivňovali děj, tudíž herci úplně jistě nemohli vědět, kam se dialogy stočí. Improvizace pak není zcela jednoduchá. Mě se ale nejvíc líbila sympatická Kristýna Daňhelová. Pavlu Vitázkovou jsem zase vůbec nepoznal. Jisté části dějově i konverzačně drhly, jiné zase byly dost povedené. Na druhé straně to alespoň připomínalo skutečné rozhovory z opravdových domácností. ()
Galerie (21)
![Spálený v mé hlavě - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/076/166076236_d8ff6c.jpg)
Reklama