Režie:
Elio PetriKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Gian Maria Volonté, Florinda Bolkan, Arturo Dominici, Gianfranco Barra, Vincenzo Falanga, Salvo Randone, Massimo Foschi, Roberto Bonanni, Alfonso Giganti (více)Obsahy(1)
Šéf římského detektivního oddělení vražd je mocný člověk. Ale to, co následovalo po oslavě jeho povýšení, nemohou zamaskovat ani ti nejmocnější. Nebo je snad realita jiná? Muž, kterému nikdo neřekne jinak než Inspektor a kterého vynikajícím způsobem ztvárnil Gian Maria Volonte, se hned po večírku odebral za svojí milenkou a zcela v poklidu a bez emocí jí prořízl hrdlo. Stejně klidně pak odešel. Byl totiž přesvědčený, že jeho nikdo nikdy nebude podezírat. Že on je ten, který stojí nad zákonem. A celý čin vlastně spáchal jen proto, aby mohl světu dokázat, kdo mu skutečně vládne. Dokonce na místě činu zanechal i stopy, přímo vedoucí k jeho osobě, s jistotou, že se mu nemůže nic stát a že vina padne na někoho jiného. A bohužel měl pravdu. Skrze vysoce ceněné italské drama se režisér Elio Petri stal v roce 1970 veřejným žalobcem proti korupci a elitářství mocných ve své zemi a jeho hlas se hlasitě rozezněl po celém světě. Krom Oscara pro nejlepší cizojazyčný film, snímek nakonec obdržel také hned dvě ceny na festivalu v Cannes a dva Davidy. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (86)
Pořádně hutný a náročný kus filmu. Samotný námět je sám o sobě téměř geniální, ale Petri s Pirrem nezůstali jenom u nápadu a skvěle jej rozvedli na ještě vyšší úroveň. Ale scénář není jediným špičkovým prvkem tohoto snímku. Hudba a zejména kamera a celkové rozzáběrování je také vynikající a velmi originální, dodnes svěží. Petri navíc výtečně pracuje s tempem, takže film ani přes svou komplikovanost ani na vteřinu neztrácí nit a tím pádem divákovu pozornost. No a to nejlepší na konec - neuvěřitelný Gian Maria Volonté. Věděl jsem, že je to skvělý herec, ale tady mě přesto naprosto ohromil. Takový výkon jsem už hodně dlouho neviděl. ()
"Podivný" film, na ktorý som sa dlho adaptoval. Až som nakoniec musel pochopiť, že je zámerne predimenzovaný, že postavy sa chovajú neprirodzene kvôli Petriho záujmu ich v očiach diváka zosmiešniť. Divné vyšetrovanie tak pre mňa predstavuje viac politickú krimi satiru niež klasické krimi, možno aj s prvkami grotesky. Je jasné, že pri takomto arogantnom chovaní a nepríjemnom výrazy v tvári by Volontého podozrievali všetci od kolegov po susedov. Film ale už predsa nahlodal zub času, bol presne namierený na svoje dobové publikum a my ho tak berieme trochu z nadhľadu. I keď nadčasový je, to si nič nenahovárajme. Vidieť Volontého v počas jedného dňa v dvoch absolútne odlišných úlohách (Každému, čo si zaslúži) je dosť nevšedný zážitok, čo je len dôkazom jeho hereckého umu. ()
Je to sice trochu levicove zamerene, ale to vubec nevadi. Hlavni antihrdina je v pozici, ktera mu dovoluje pouzivat veskerou moc systemu a film diky jeho nedotknutelnosti pusobi az orwellovskym dojmem. Nektere sceny jsou absurditou jeho chovani az komicke, kdyz verejne priznava svou vinu kolemjdoucim a nuti je ohlasit ho na policii, pricemz jim pak da najevo svou hodnost a oni ho nedovedou osocit. Chova se jako ultimatni troll. Hodne se mi libily sceny s jeho perverzni holkou. Byla fakt sexy, ale hrozna krava. Hlavne to ale bylo skvele zahrane. Pro me neznamy hlavni herec vystrihl toho "malyho Napoleona" perfektne. Fakt jsem mu fandil. A Morricone mel tentokrat taky dobrej den. ()
Dost zvláštní italský snímek. Komisař, které mu nikdo neřekne jinak než Doktore, si je tak jistý svou nedotknutelností, že spáchá vraždu. A dost ledabyle. Sám se tedy dostává k jejímu vyšetřování a může si dělat takřka co chce. Částečně si ale přeje být dopaden. Díky svému postavení je ale velmi těžké ho obvinit, nebo mu něco dokázat. Je to místy dost zvláštní. Florinda Bolkan tu vypadá skvěle. :) Filmu dost přidává vynikající hudba Ennio Morriconeho. Snímek dokonce dostal Oscara. Podaří se mu vyklouznout, nebo bude odhalen? "Jak mě zabiješ dnes?" ()
Nekonvenční, satirické, společenskokritické, politické, ale hlavně velmi sugestivní antivládní psychologické drama poukazující na prohnilost nejvyšších italských mocenských tříd. Kdo jiný by ho mohl mít na svědomí než znamenitý levicově zaměřený režisér Elio Petri, jeden z největších společenskosociálních kritiků své doby, který ve svých filmech poměrně často, ne-li stále, poukazoval na korupci a elitářství mocných ve své zemi. Scénář je brilantní, příběh filmu je skutečně originální, asi nejvíc, jaký jsem doposud v daném žánru viděl. Doporučuji zhlédnout v orig. znění s aj nebo cz tit. Temperamentní italština, vyhrocené scény, neustále řvaní, nezapomenutelný Volontého výkon v roli vysokého policejního inspektora, který se místy chová a tváří jako fašistický diktátor. Tento vysoce efektní film (spadající do subžánru poliziotteschi '66-'81) si prostě nemůžete nechat ujít. Proměna Volontého charakteru a jeho na diváka téměř hypnotizujícího hraní jsou tu dva naprosto úchvatné faktory. On zde má mnoho tváří a mnoho povah, ze začátku velmi silný, mocný a arogantní muž, nakonec člověk, který se utápí ve své vlastní síle, cítí se vinný a má potřebu být i potrestaný. PS.: Kolik takových všemocných ambiciózních šéfů, přece jen rovnějších nad ostatními rovnými, najdeme jen u nás....? Volonté byl v každé své roli výtečný, tato je považována mnohými kritiky vůbec za jeho nejlepší. Já ho sleduji cca od roku '68 od filmu "Bandité v Miláně" (rovněž nádherný výkon), když přejdu spaghetti westerny z poloviny 60. let, tak silně doporučuji filmy "A ciascuno il suo" (rovněž Petri), "Ve znamení štíra", "Classe operaia va in paradiso, La" (rovněž Petri) nebo "Případ Mattei". Zvláštní dík patří i žhavé Florindě Bolkan, která si zde příliš nezahrála, tedy ehm., když nepočítám všechny ty retrospektivní záběry do minulosti, které postupně odkrývají její poněkud zhýralý životní styl a odpovídají na počáteční otázku proč..... ()
Galerie (30)
Zajímavosti (3)
- Jméno hlavního hrdiny ve filmy neuslyšíme. (ČSFD)
Reklama