Režie:
Robert AltmanScénář:
Leigh BrackettKamera:
Vilmos ZsigmondHudba:
John WilliamsHrají:
Elliott Gould, Nina van Pallandt, Sterling Hayden, Mark Rydell, Henry Gibson, David Arkin, Warren Berlinger, Stephen Coit, Jack Knight, Pancho Córdova (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Americký režisér Robert Altman patřil v 70. letech k hlavním průkopníkům americké nezávislé scény, kteří se snažili o hollywoodský umělecký film. Proslul jako autor, který si vypěstoval velmi osobitý styl založený na provokativním pojednání společenských témat a ve svých filmech vyjadřoval kritiku a nedůvěru k americké společnosti. Po celou svou kariéru si pohrával s tradičními filmovými žánry a stereotypy. Ve válečném snímku MASH (1969) zachytil protiválečný postoj prostřednictvím absurdního humoru. Svět Divokého západu zesměšnil ve filmech McCabe a paní Millerová (1971) nebo Buffalo Bill a Indiáni (1976). Slavný snímek Nashville (1975) představoval mozaiku společenských vztahů na pozadí country festivalu... Ve svém snímku Dlouhé loučení (1973) pro změnu navázal na tradici filmu noir. Jedná se o osobitou adaptaci slavného románu Raymonda Chandlera Loučení s Lennoxem, jehož děj Altman oproti předloze zasadil do období svobodomyslných 70. let. Hlavní postavou příběhu je soukromý detektiv Philip Marlowe (Elliott Gould), k jehož charakteristice neodmyslitelně patří nezřízené pití alkoholu, kouření cigaret a projevy plné cynismu a ironie. Jednoho večera se u něj v bytě objeví jeho přítel Terry Lennox a požádá ho, aby ho zavezl do Mexika. Marlowe mu vyhoví, ovšem ihned po svém návratu se ocitne ve vazbě kvůli vyšetřování vraždy Lennoxovy manželky. Na první pohled se zdá být vše jasné – žárlivý manžel zavraždil svou manželku a poté spáchal sebevraždu v Mexiku. Jakmile se ovšem Marlowe ocitne na svobodě, rozjíždí pátrání na vlastní pěst. O jeho vyšetřování se nápadně začne zajímat i úspěšný, ale věčně opilý spisovatel Roger Wade a jeho žena Eileen. Přibývají další mrtví a Marlowe začíná rozplétat záhadu, která stála za zmizením jeho přítele. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (105)
Přál jsem si víc konvenční, než tak ležérní styl vyprávění, ale něco mi říká, že napodruhé zvýším hodnocení. Ten film je osobitý, líbil se mi jeho humor, ironie a fuck-the-police nálada, především pak hlavní postava (detektivní týpek z 1953 v ’73 realitě) a ožralý vyhořelý literát v podání Haydena. První polovinu jsem v tom tápal, pak fajnovka. ()
Netypická Chandlerovka, typická Altmanovka. Altman sabotuje zápletku seč může (nebo přinejmenším si jí nevšímá) a prochází mu to dokonale. Druhé zhlédnutí jsem záměrně odkládala až po přečtení předlohy; až teď jsem si tak mohla obé vychutnat, i když pořád ne naplno. Už intro s kočkou (On má holku a já mám kočku...) dává tušit, že nepůjde o otrockou adaptaci, tento dojem sílí s každou další scénou (moje nejoblíbenější: Marlowe chvátá za autem Eileen) a jestli jsem pořád v koutku duše doufala, že se Altman "umoudří" a Chandlerovy předlohy se aspoň v něčem přidrží, tak závěr mě dodělal. "Nesedne každému" zde platí víc než kdy jindy. It's okay with me. ()
R. Chandler byl v době natočení filmu Dlouhé loučení už 14 let pod zemí, což bylo zřejmě jeho štěstí, protože by ho tenhle film asi do hrobu dostal! Takhle zprasit jeho nejlepší povídku (Dlouhé loučení s Lennoxem - The Long Goodbye), no to už chce velkou dávku břídilství nebo drzosti, chcete-li! Že se nedrží autoři filmu přísně dějové linie, no budiž! Ne všechno lze převést na filmové plátno a film má jiné způsoby, jak zprostředkovat zápletku. JINÝ PŘÍBĚH, JINÝ KONEC !!! Kdo nečetl, neví. I tohle bych dokázala odpustit! Ale že z Marlowa udělali takového kašpárka, to je neodpustitelné! Z Phila Marlowa, o kterém sám Chandler napsal: „Těmi ošumělými ulicemi musí kráčet muž, sám morálně neošumělý, muž nepošpiněný a bez bázně. Takovým mužem musí být detektiv v tomto druhu příběhu. Je hrdinou, je vším. Musí být celý muž, normální a přitom neobyčejný muž. Je osamělý a je hrdý tím, že s ním budete jednat jako s hrdým člověkem, nebo budete velmi litovat že jste ho kdy spatřili… Myslím, že kdyby takových jako on existovalo víc, dalo by se ve světě žít mnohem bezpečněji, a přitom ne tak nudně, aby nestálo za to v něm žít.“ Tohle byla jen nehezká parodie! Tak díky - víckrát NE! ()
Nečíst předlohu, tak jdu možná i výš, ale takhle to prostě nejde. Gould je super, samotný závěr (sice naprosto jiný než v knize) je taky fajn, celková lennost je taktéž příjemná, ALE posunout celý děj do 70's je haluz a celý ho totálně překopat druhá. Kniha je ve všech ohledech o několik koňských délek lepší, než to, co sledujeme ve filmu a osobně ke všem těm změnám nevidím nejmenší důvodů. 55% od uraženého čtenáře špičkové předlohy. ()
Jestli je Dlouhe louceni nejakym atentatem pak, krome toho jak zde vyborne napsal kolega EdaS, je tento film atentatem na puvodni literarni predlohu Raymonda Chandlera. Ja se omlouvam, ale Louceni s Lennoxem je moje nejoblibenejsi detektivka, takze tohle jen tezko snasim. Vynikajici : Elliott Gould, ta coolova nalada zacatku sedmdesatek, muzika Johna Williamse, nekolik uchvatnych obrazovych kompozic ... to vse se ztraci jako v mlze a to diky scenari ktery se ridi zasadou "prepracovani jiz tak kvalitni predlohy za kazdou cenu". Nerozumim, ale dej filmu The Long goodbye ma s puvodni knihou jen malo spolecneho, (to samo osobe chyba neni, ale tentokrat opet bohuzel ano) a ke cti a slave mu to neni. ()
Galerie (110)
Zajímavosti (3)
- Ve filmu se také v malé roli bodyguarda objevil i Arnold Schwarzenegger, o němž se režisérovi Robertu Altmanovi zmínil herec David Arkin, jenž mu namluvil, že je to vzpěrač, co právě přijel z Evropy. Ačkoliv byly informace překroucené, Altman ho ihned obsadil. (lekr)
- Ocenění: Národní sdružení amerických filmových kritiků 1974: nejlepší kamera. [LFŠ 2010] (Krouťák)
Reklama