Režie:
Jódži JamadaScénář:
Jódži JamadaKamera:
Mucuo NaganumaHudba:
Isao TomitaHrají:
Hirojuki Sanada, Rie Mijazawa, Nendži Kobajaši, Ren Ósugi, Micuru Fukikoši, Tošinori Omi, Min Tanaka, Keiko Kiši, Baidžaku Nakamura, Tecuró Tanba (více)Obsahy(1)
Samuraj Seibei je čerstvý vdovec, kterému zůstaly na starost dvě dcery a stará matka. Nepatří k nejvyšší šlechtě, dluží, kam se podívá a jeho postavení není nijak uspokojivé. Přestože má prvotřídní výcvik pro boj s mečem, netouží po slávě bojovníka a vyhovuje mu práce skladníka. Jeho hlavní starostí je rodina, které věnuje veškerý volný čas a vůbec se chová pro své okolí velmi výstředně, pročež je vystavován posměškům. Přezdívku Soumrak si vysloužil za to, že po službě nechodí pít jako ostatní, ale rovnou cestou domů, starat se o dcery a nemocnou matku. Jako samuraj však zcela podléhá příkazům svého pána a ten jeho meč spát nenechá.
Nejen netradiční pohled na život nižších samurajů a jejich reálný život v polovině 19. století, kdy se staletý feudální systém pomalu blíží ke svému zániku, skvělý scénář (adaptace románu Šuheje Fudžisawy) a zkušená režie dovedly tento film až k nominaci na Cenu americké akademie za nejlepší zahraniční film. Velkou měrou se na působivém obrazu "podivínského samuraje" podílí především představitel hlavní role Hirojuki Sanada, jehož polohy oddanosti, přemýšlivého odstupu i pevné síly v situaci, kdy je třeba splnit úkol, jsou naprosto přesvědčivé. V tomto netradičně pojatém samurajském příběhu nemluví zbraně, ale srdce. Netradičně a působivě.
Soumrak (Tasogare Seibei, 2002) patří k režisérovým největším mezinárodním úspěchům. Kromě nominace na Oscara získal film dalších 37 cen a 6 nominací na mezinárodní a národní ceny.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (111)
Je to veľmi dobrý historický film. Má výborný príbeh o samurajovi z nižšej triedy, ktorý kvôli chorobe prišiel o ženu a tak na svoje dve dcéry a matku zostal sám, no aj tak si nesťažuje, aj keď pracuje od rána do večera a kvôli nízkemu platu a dlhu žije v neustálej biede, ale aspoň mu začne pomáhať jeho celoživotná láska, ktorá od svojho muža odišla. A navyše je práve zlé obdobie plné zmien a preto je samuraj niekedy povinný použiť aj svoj meč. So spracovaním som veľmi spokojný, takto si predstavujem skutočný samurajský film, teda žiadny historický veľkofilm s množstvom akcie, ale uveriteľný príbeh pravého samuraja s jeho problémami, ktoré ho aj tak vôbec nezmenili a stále si zachováva svoju tvár. Už od začiatku si ma získal hlavný hrdina, ktorý je tu podaný skutočne perfektne a celé dve tretiny filmu sa venujú prakticky len jeho životu s rodinou, známymi a priateľmi, takže nič veľké, ale mne to sadlo výborne, tu nie je vôbec nič navyše, bavilo ma úplne všetko. A v poslednej tretine má už väčší priestor aj tá akčnejšia stránka samurajského života, ale aj to sa nesie čisto v uveriteľnom duchu a bavilo ma to rovnako, ako aj celá čas predtým. A na pozadí sa ešte odohrávajú aj veľké politicko-vojenské zmeny, ktoré to ešte trochu ozvláštnia, ale nie je to nič výrazné, priestor to dostane prakticky len v pár rozhovoroch a takto mi to sadlo najlepšie. Takže aj keď tu o nič veľké nejde, nie je to ani najmenší problém, pozerá sa na to výborne od prvej do poslednej minúty a kľudne by som ocenil, keby to trvalo aj o hodinu dlhšie. Akcie tu moc nie je, ale je vydarená. Celé to stojí na príbehu a postavách, takže akcia ani nie je potrebná, ale len predsa sa tu nájdu dva samurajské súboje a oba sa mi páčia. Herecké obsadenie je výborné, Hiroyuki Sanada v hlavnej úlohe, ktorý mi sadol po všetkých stránkach a viacero veľmi dobrých vedľajších postáv, obzvlášť jeho celoživotná láska, ale aj všetky ostatné dôležitejšie postavy. Réžia a technická stránka sa mi páčia, úplne ideálne vo všetkých ohľadoch. Síce na plné hodnotenie to nie je, to som dal iba pár historickým filmom a tie fungovali aj po emocionálnej stránke, ale to nič nemení na tom, že Twilight samuraj je skutočne vydarený film, vo svojej kategórii patrí medzi to najlepšie a bavil ma aj po opakovanom pozretí. 80% ()
Ona je to vlastně taková pohádka s červenou knihovnou - Popelka naruby. Pokud se do toho člověk položí tímto způsobem, může ho film vzít jistě za srdce. Mne spíše zaujalo pár historických reálií, jako vždy jsem se podivil nad pitomostí japonského národa, který nařizuje seppuku i za špinavé oblečení v práci, a naštvalo mne, jak tvůrci naložili s koncem filmu, který opustí určitou sevřenost děje, aby překlenul zbytečně propast padesáti let. ()
Měl jsem za to, že japonci v poslední době zapomněli jak natočit kvalitní samurajský film. Není to pravda. Soumrak se může pyšně řadit mezi nejlepší díla svého žánru 60. a 70. let. A přitom je to vyzněním takový malý skromný film. Jeho hlavní hrdina, není kdovíjaký bojovník, jediné o co stojí je vychovávat své dcery. Bohužel pro něj, je slušný šermíř, možná jediný takový široko daleko, a tato skutečnost ho občas připlete do událostí, jimž se snaží maximálně vyhýbat. Skvěle napsaný příběh funguje díky vykresleným postavám, hlavně Hiroyuki Sanada v hlavní roli je fenomenální a jeho Seibei působí věrohodně, protože v divákovi umí vzbudit jak respekt, tak soucit a lítost nad jeho osudem. A musím přiznat, že v závěru jsem byl upřímně dojat. ()
Dosud jsem žil v domění, že jsem samurajských filmů viděl dostatečné množství - Zatoichi, Poslední samuraj, nějaký ten Kurosawa, Samurai Fiction, Lady Snowblood a naposledy Harakiri. Tak dostatečné množství, jo? A vše to spolehlivě převálcoval Kill Bill. Soumrak (trochu zmatek v českých názvech - Twilight samuraj jako Soumrak, Soumrak samurajů ale jako When the last sword is drawn... no nic).. tedy Soumrak mi připadal jako... Soumrak dne, jen místo distingovaného butlera distingovaný samuraj. Soubojů a vůbec akčních scén (které mám se samurajskými filmy bůhvíproč zafixované) je tu poskrovnu (dva) a popravdě mi ani nechyběly... Solidní drama, málem nenaplněná láska, scény v pološeru a dialogy postav v nezvyklých pozicích vůči sobě (místo naproti sobě - sedí po diagonále). ()
Velmi netradiční samurajský film, který dává silně vzpomenout na Seppuku už jenom tím, že Iguchi Seibei v mnohém připomíná jak postavu Hanshira Tsuguma, tak Motome Chijiiwy. Na rozdíl od Seppuku se však Tasogare Seibei věnuje otázce života samuraje a samurajskému kodexu jaksi jemněji a nepřímo. Řešení konfliktu pak nehledá v konfrontaci s neodvratitelným osudem, který pro ustřední postavy znamená zkázu jejich dosavadního způsobu života, ale ve vnitřním smíření. Pokud chcete nahlédnout do duše samuraje jinak než způsobem Akiry Kurosawy, pak nelze než doporučit právě tento snímek. ()
Reklama