Obsahy(1)
Ekosystém země se v blíže neurčené budoucnosti zhroutil. Třináctiletá houževnatá Vesper, která žije se svým paralyzovaným otcem, se snaží obstarávat obživu, jak to jde, a zároveň ve své laboratoři experimentuje s biologickými materiály. Když jednoho dne najde v lese záhadnou ženu, doufá, že ji zavede do Citadely, místa, odkud mocní rozhodují o osudu zbytku světa. Kristina Buožytė a Bruno Samper umně využívají kulis lesnaté litevské krajiny, do níž zasadili děj této dystopické sci-fi, a díky kombinaci silných hereckých výkonů, jedinečného výtvarného konceptu a nápadité hudební složky přináší divákům vskutku komplexní audiovizuální zážitek. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (4)
Recenze (83)
Filmu sa nedá zaprieť snaha a kopec zaujímavých nápadov. Les, v ktorom si pod hviezdami spacák (radšej) nerozložíš, tráva, kde môžeš chytiť fakt smrteľného "kliešťa" alebo aj desať... Celkovo príroda je taký fascinujúci humáč. Dystopická atmosféra tu silno zapácha, či už v bahne, alebo v príbytkoch. K tomu záhadná citadela ako "autorita" alebo ako nádej. Chybou bolo, že sa autorom nepodarilo to všetko pozliepať, aby si divák vedel urobiť ucelený obraz. Max. len taký čiastočný, takže na konci, pri pohľade na semeno, si chce povedať: "to je všetko"? Potom si uvedomí, koľko naťhovačiek stopáže tu bolo a radšej nepovie nič. Nechcem film veľmi kritizovať, nudil som sa len občas a na herecké vykony sa dalo pozerať. Ale mohli niečo zostrihať a pridať pár viet na vysvetlenie. Napriek tomu slušné 62% - 3* ()
Když už neni velkej budget a záměr je natočit scífko, je potřeba vymyslet aspoň pořádnej příběh. Pak to totiž může dopadnout jako v tomhle případě. Kdy se výprava omezí na pár míst v lese s jednim starym barákem a malou vesničkou, celej casting tvoří asi tak dvacet lidí a příběh je jak z pera profesionálního uspávače hadů. I těch pár momentů s vizuálníma efektama působí často lacině a o napětí nebo akci se aspoň trochu zavadí až v závěrečný čtvrt hodince. Dalo se leccos vylepšit, kdyby stěžejní částí příběhu představovalo putování Vesper do Citadely, ale ty utahaný konverzace v jejim příbytku s občasnym pobíhánim po lese fakt nebyly nic extra vzrušujícího. Nejvíc mě zaujala jenom zajímavá atmosféra dystopickýho postapo světa a místama hudba. Ale to je na scifi biják fakt hodně málo. ()
Film na mňa zapôsobil silno depresívne a to sa zatiaľ podarilo len niekoľkým sci-fíčkam s podobným námetom. Je možné, že to je európskou produkciou, ktorá mi je myšlienkovo bližšie a často pôsobí reálnejšie, ako nabúchané hollywoodske trháky. Z filmu srší neskutočná beznádej a sledovať niektoré scény, ktoré mali byť pozitívne, boli naopak najťažšie na spracovanie. Dialógy sa nezaoberali vysvetľovaním, dej sa veľmi neposúval dopredu v čase a išlo vlastne len o prežitie niekoľkých konkrétnych dní v tomto desivo vyčerpanom svete. Celým filmom sa tiahne komorná atmosféra a pri takto dlhej stopáži mi chýbalo aspoň jedno jasnejšie gradovanie deja na oživenie. ()
Tvůrci nešetří ambicemi a představují hutný futuristický svět, v němž paralyzovaný otec protagonistky komunikuje prostřednictvím poletujícího dronu a kde se vedle převážně degenerovaných lidí vyskytují také uměle vytvoření jedinci. Na povrchu atraktivní námět vychází z Matrixu, Ality a jiných sci-fi, v nichž pouze vyvolená osoba z řad utlačovaných má moc svrhnout tajuplnou absolutní vládu. Na rozdíl od nich se ale orientuje na komorní příběh s několika aktéry a vyzdvihuje propojení s přírodou, potažmo prohlubující se vztah mezi člověkem a jeho syntetickou napodobeninou. Herci jsou slušní, hudba výrazná a vizuál místy na úrovni hollywoodských blockbusterů, byť rozpočet podle všeho na rozmáchlé atrakce nestačil a většinou se ocitáme v lesích, v nichž život až na několik technických udělátek vypadá jako z dávné minulosti. Bohužel zde není jediná zapamatováníhodná postava a režiséři více kopírují tradiční zámořský styl, než že by přišli s původními nápady a nepředvídatelnými zvraty. A zkrácení o nějakých patnáct minut by takřka dvouhodinovému filmu jedině prospělo. ()
Evropská scifárna bez vesmíru? Trošku jsem se bál, že to bude další strašidlo a ztracené 2 hoďky ve stylu Pod kůží, ale to jsem se díkybohu pořádně splet. Je to plnohodnotné sci-fi, plné podivné obživlé a často nebezpečné flóry (veškerá fauna až na nějaké housenky vymřela), a s holkou, starající se o svého taťku-ležáka, s kterým může mluvit jen prostřednictvím jakési drono-koule. Svět tvoří různě zmutovaní lidé, zneužívaní skorolidé, či ještě podivnější stvoření podobné lidem, v kontrastu rozvinuté futuristické civilizaci žijící v tajemných citadelách, která je ale ukázána jen prostřednictvím několika jejích obyvatel (těžko říct, jak hodně to byli lidé). Zdá se, že veškerá technika je tvořena jakýmsi chytrým biomateriálem, něco jako spalovací ani elektromotor v té době už asi dávno neexistuje. Těch efektů i působivé atmosféry jsem se tak namlsal, že jsem na konci trošku nadával, proč tam toho nebylo víc. Ale i tak to rozhodně stojí za to. ()
Galerie (25)
Zajímavosti (3)
- Létající dron, sloužící ke komunikaci s otcem Vesper (Raffiella Chapman), je buď CGI, nebo opravdový dron. Ten byl velmi hlasitý (jako sekačka na trávu) a když se herci kvůli hluku nemohli sousředit na dialogy, byla to CGI verze. (mnx)
- Kameraman Feliksas Abrukauskas se pro světlo filmu inspiroval u obrazů Johannese Vermeera a Rembrandta. (mnx)
- Žádná scéna nebyla natočena pomocí zeleného pozadí. Většinou jde o vylepšení záběru skutečné rostliny nebo létajícího stroje, či jsou použity klasické mechanické efekty. CGI efekty byly použity, jen když to bylo absolutně nutné. (mnx)
Reklama