Režie:
Erik GustavsonKamera:
Kjell VassdalHudba:
Randall MeyersHrají:
Silje Storstein, Tomas von Brömssen, Minken Fosheim, Andrine Sæther, Bjørn Floberg, Hans Alfredson, Nils Vogt, Kjersti Holmen, Ingar Helge Gimle (více)Obsahy(1)
Norský učitel Jostein Gaarder kombinací zdánlivě neatraktivních témat, jako jsou dějiny filosofie a příběh dospívání patnáctileté dívky, vytvořil knížku, která slaví mezi čtenáři velký úspěch. V zápětí po svém norském vydání vyšla v desítkách zemí a v roce 1995 se stala nejprodávanější knihou na světě. Sofiin svět je zároveň krásná literatura i přemítání o záhadě vesmíru a o Bohu, ušlechtilá zábava i návod k tomu, jak se orientovat v životě. V roce 1998 se tohoto nesnadného tématu chopil švédský režisér Erik Gustavson a natočil stejnojmenný film. Čtrnáctiletá Sofie najde ve schránce lístek, kde je napsané "Kdo jsi?". Začne o tom přemýšlet a uvědomí si, že vlastně ani nezná odpověď. Začnou chodit dopisy od neznámého filozofa Alberta Knoxe, který jí prostřednictvím těch dopisů poskytuje kurs filosofie. Zvídavá Sofie se postupně dozvídá o historii filosofie od předsókratovských myslitelů, přes antiku, středověk, osvícenství, romantismus, Marxe, Freuda i Darwina až po současnost. Hlavní roli vytvořila mladá švédská herečka Silje Storsteinová. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (29)
Zvláštní kombinace mnoha témat a přitom každé vám něco dá. Jedno vás poučí, druhé vás donutí ponořit se více do děje a celek místo chaosu působí uceleně a to tak, že po skončení filmu ve mě zůstal nádech něčeho zvláštního. Snad to by pocit ze skvěleho filmového zážitku a ještě nejaká ta myšlenka nad tím, kdo vůbec jsme... ()
║Rozpočet NOK 70miliónov║Tržby Celosvetovo $1,600,000║ ()
Veľmi zaujímavý film, ktorý má deťom a študentom priblížiť filozofiu. Samotné blúdenie hlavnej hrdinky po svete filozofie nie je až tak zaujímavé ako skvelý koniec, za ktorý by sa nehanbil ani Shyamalan. ()
Nevěřil bych, že se dají "světově nejžádanější dějiny filozofie" od Josteina Gaardera tak vizuálně převést do filmové podoby. I když je celý příběh "jen" o hledání místa jedince ve světě, tudíž se hodně filozofuje, tak tvůrci rozhodně nenudí. Navíc, na rozdíl od knihy, kdy jsem si interaktivní formy vysvětlování filozofie pouze představoval, film nabízí díky trikům plastičtější zpracování - například scéna ze starověkých Athén, kdy Sofie rozmlouvá s Albertem, který je průvodcem na videonahrávce, ale zároveň vidí "za roh", takže upozorní, že do obývacího pokoje přichází Sofiina matka. Jedna z úchvatných scén je Sofiino předčítání domácího úkolu a představy učitele a spolužáků, jak působí přírodní živly. Silja Storsteinová zahrála roli Sofie bravurně. Rozesměje neznalost norských školáků (patnáctiletých), kdy byl středověk. A tak Jana může napomínat kamarádku Sofii: "Sofie, přestaň už, přece nemůžeš být chytřejší než učitel." Mé čtenářské představy filmaři dokonale vystihli. ()
Opěvovanou knižní předlohu jsem nečetla, ale film na mě zapůsobil jako milý způsob, jak přiblížit dospívajícím svět filosofie a historie. Hodně povedené bylo ztvárnění renesance, trochu mě zamrzelo, že mýty a pohádky zde byly jen povrchně zmíněny a hodně mě zamrzelo zjevné levicové zaměření autora (kapitola o ruské revoluci). Doufám, že moje dcera bude jednou tak zvídavá jako Sofie. ()
Já jsem byl překvapen, když jsem zjistil, že podle Gaarderovy knihy byl natočen film. Říkal jsem si: to přece nejde, dějiny filozofie natočit nejdou a ten rámcový příběh, který je dosti krkolomný a jen s přimhouřením obou očí uvěřitelný také nevypadá na to, že by byl dost nosný pro zajímavý film. A zjistil jsem, že jsem si to myslel dobře. O filosofii jsme se nedozvěděli vůbec nic, jeden herec převlečený za Sokrata to prostě nevytrhne, a příběh Sofie byl pouze podivným sledem někdy doslova neuvěřitelných výjevů. Knize bych při tomto druhu pětihvězdičkového hodnocení dal čtyři hvězdičky, film se mi ovšem nelíbil vůbec. ()
Knihu jsem nečetla, ale věřím, že to bude velmi poučná pouť po všech hlavních myšlenkových proudech od Socrata až po současnost, podaná natolik zábavným způsobem, aby v mládeži probudila ten správný zájem o filozofii. Proto by bylo určitě mnohem lepší sáhnout právě po tištěné podobě, protože ve filmu je toto dobrodružné bádání zhuštěno opravdu jen do těch nejstručnějších náznaků, navíc snímek sám o sobě nenabízí nic výjimečného, co by ho nějak vyvyšovalo z průměru i když uznávám, že mi jak Sophia, tak Albert byli velmi sympatičtí. ()
Jaký je smysl života? Byla dřív slepice nebo vejce? Proč jsou všichni koně stejní? Ve filmu chybí oproti knize spousta skvělých myšlenek..doporučuju začíst se. Kniha u mě má 100%, film 75 - samozřejmě, nemůžeme upéct ve dvou různých formách jednu a tu samou buchtu ;o) Po několika dnech, co jsem film shlédl, jsem zjistil, že Sofiin svět má ještě jednu, obsáhlejší verzi..vychází celkem na dva 1,5hod. filmy a je v něm mnohem, mnohem víc. V databázi vedené jako seriál Sofies verden.. ()
Gaarderova kniha Sofiin svět je nádherným důkazem toho, že filosofie nemusí být podávána jen formou suchých přednášek a cvičení. Zpracovat tuto látku filmově je úkol pravdaže těžký, protože nemáte absolutně šanci pojmout myšlenky jednotlivých filosofů tak, aby byla zachována pravidla filmové formy. Z exkurzu po myšlenkách filosofů se tak nakonec stal slepenec, ve kterém se divák nedozví prakticky nic až na pár nejzákladnějších úsečně podaných tezí. Je pochopitelné, že je třeba krátit a ředit, ale úplně zabít Aristotela a Kanta se neodpouští. Daleko více by Sofii slušel seriálový formát, kde by výlety do jednotlivých historických období nebyly v takovém kontrastu ke zbytečně natáhnuté renesanční exkurzi. Tenhle film tak slouží spíš jako reklama na knižní verzi, přičemž se mu alespoň daří působit v emoční rovině. A za cokoliv, co se snaží divákům zprostředkovat filosofii, nejkrásnější a nejúžasnější nauku o světě, bychom měli být rádi. (1 046., 12. III. 2015) ()
po skvělé knížce, kterou jsem před rokem četl, jsem náhodou narazil i na tento film. I když mě některé komentáře odrazovali od něho, tak jsem ze zvědavosti neodolal a pustil si ho. Nevyčítám si to, ale musím jim dát za pravdu v tom, že tento film je o něčem jiném a převádí na "plátno" pouze její děj, který není v knize tak podstatný i když je zajímavý a má své kouzlo - bohužel však jen ve spojení s poznatky, které dává jen kniha. Taky chápu, že převézt poselství knihy nejspíš nešlo, ale navíc mám silné výhrady ke zkratkovistosti, střihu a brzkému rozuzlení, která neznalé spíš odradí a nedokáže nalákat k přečtení a tudíž dávám jen slabší 2 hvězdy. [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1 /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 1 (3*MAX) ] ()
Pokud by se jednalo čistě o film dám *****. Ale protože je to na motivy mé velmi oblíbené knihy, mám pocit, že jsem shlédnul akt prznitelství. Co je v knize podáno úchvatným myšlenkovým způsobem, je ve filmu pokulhávající. Dějiny filosofie se holt dají těžko zfilmovat. Ale dávám klobouk dolů, tvůrcům filmu se to jakž-takž povedlo. Můj pocit zprznění ovšem přetrvává. ()
Ja se přiznám, že jsem film viděla jen po kouskách (a neviděla jsem ho celý), ale přesto jsem byla z toho taková naštvaná. Protože knížku Sofiin svět "miluju" od mých asi 13 let, kdy jsem ji četla poprvé, tak hodně srovnávám filmové dílo s knihou. Musím tedy říct, že film kazí výtvor J. Gaardera. ()
Slušné spracovanie skvelej knihy. Záverečná pointa bola pekne preložená do filmovej reči. ()
Nejde o to, že se mě film pokoušel (okatou, násilnou a zcela debilní cestou) vzdělat, i když mě nasralo samo o sobě i to. Hlavní průser byl v tom, že se tam člověk měnil na psa! Filmy přibližující nějakou tématiku populárně naučnou cestou (říká se jim tuším dokumenty) se mi nijak nepříčí, ale kurva, nemůžete přece žumpu přestrojit za film a navrch dát jakéhosi vlkodlaka nebo co. A konec, kde byl ještě navíc Pinocchio a celá ta jeho sebranka mě odrovnal natolik, že už jsem jen stál, hajloval a nepříčetně hulákal : "Do kundy! Do kundy, do kundy!" ()
Knihu jsem četla. Moc jsem si nedovedla představit, jak je možné ji převést do sledu obrázků. Tušila jsem nudu a dostalo se mi poměrně nápaditého příběhu, neskutečně poutavého pro náctileté. Jsou to dle mého názoru dvě rozdílná díla (kniha, film), ale každé z nich má své kouzlo. Film má hlavu a patu a rozhodně nenudí. Není tak "filosofický," ale není to ani plytká podívaná. Pozoruhodné. ()
Velmi rozporuplné pocity.. kniha byla sice mnohonásobně lepší, ale na druhou stranu si nedokážu představit, jak by se dala zfilmovat lépe.. škoda spousty vynechaných otázek.. filmu se však přesto povedlo převést napínavou a zvláštní atmosféru knihy do vizuální podoby. ()
Na základě předlohy "románu o filozofii"... pro mě zklamání - ve filmu tvůrci mnohem víc kladli důraz na děj knihy, který je jednoduše divný (alespoň v závěru), než na průřez dějinami filozofie, který kniha předkládá... tohle je i při menším odhlédnutí sice logický přístup (jinak by to kolidovalo s bizarním dokumentem), ale jestliže byla filozofie pro knihu stěžejní, ve filmu se o ní člověk doví převážně... nic. Možná pokud je vám těch patnáct jako hlavní hrdince. Tudíž chcete-li se o filozofii něco dozvědět, kašlete na film a přečtěte si raději knihu, která přijatelnou a vcelku čtivou formou ony dějiny podává, byť čím dál stručněji (pokud si dobře pamatuju, o filozofii 20. století snad ani pořádně nepadla zmínka). Nicméně tohle nemá být ani tak o komparaci předlohy a filmu, jenže na druhou stranu z ní film vychází... a to bolí. Tohle se prostě na plátno nehodilo, což film potvrzuje. ()
Film, ktery dokaze upoutat pozornost po celou, temer dvouhodinovou delku. Obcas clovek zakrouti hlavou co tam ta ci ona osoba dela, zasmeje se tomu a jede se dal. Nejslabsim clankem filmu je strih, kdy nektere sceny na sebe nasilne navazuji a nektere sceny se daji byt prebytecne. Pres to zajimave zpracovane. Ne, neni to buhvijak vyjimecne dilo, ale ctyri hvezdicky si jen tak tak zaslouzi ()
Za prznění jedinečných a naprosto skvělých knih by se tvůrci filmů měli začít trestat.. ()
Námět a zápletka: 8/10 ... Vizuální stránka: 8/10 ... Soundtrack: 7/10 ... Didaktický potenciál: 8/10 ... Celkový dojem: 8/10. ()
Reklama