Režie:
Šimon HolýKamera:
Jana HojdováHudba:
Šimon HolýHrají:
Pavla Tomicová, Sara Venclovská, Tereza Hof, Eliška Soukupová, Marián Chalány, Nirav Prajapati, Soňa Beaumont, Lenka Karaka, Hana Řičicová, Tereza Nováková (více)Obsahy(1)
Psycholožka Kristýna (Pavla Tomicová) zoufale hledá lásku a štěstí. Rozhodne se proto odjet se svou dospělou dcerou Sárou (Sara Venclovská) na ozdravný víkend za kartářkou Zdenou (Tereza Hofová). Skrze pochybné rodové léčení a výklady karet zjistí víc nejen o svém problematickém vztahu k okolí, ale i ke své dceři a sobě samotné. Přijde na konci uzdravování konečně i láska? (Aerofilms)
(více)Recenze (68)
toto bylo podivné. na počátku mě navnadila nepříjemně přesná fokuska a cesta žen na venkov. a pak už jsem jen čekala, kdy film konečně začne, nebo se přihodí něco zajímavého - až do momentu, kdy skončil, resp. druhé, opět nepříjemně přesné fokusky. jakoby přede mnou někdo mával úžasnými barvami a skvělými štětci, a občas namaloval nějakou linii nebo kruh, abych mohla ocenit jeho um - ale pak by ten někdo bohužel u této pouhé demonstrace uměleckých prostředků taky skončil. herečky jsou skvělé, námět slibný, ale ve filmu se nic nestane, nikdo se nikam nedostane a nic se nevyřeší. ještě stále doufám v něco zábavného, když se ve filmi objeví halucinogeny, ovšem scéna žen ležících na zemi byla asi nejnudnější z celých 85 min. ()
Psychologická blbost ()
Film od Šimona Holého, který byl bohužel velkým zklamáním. Film, se nás snaží naladit na notu dlouhých “hlubokých” scén, které nás mají vytáhnout do pocitů hlavní postavy a ezoterična. Bohužel se mu to ale vůbec nedaří, scény na jeden záběr jsou neskutečně dlouhé, hercům většinou vůbec nevidíme do obličeje a tím je těžké se vžít do postav. Prostředí ve kterém je film natočený, působí velmi uměle a pro diváka velmi nezajímavě. Film se totiž skládá jen z několika málo filmařských celků, které se neustále opakují. A děj. Pavla Tomicová se snaží najít lásku pomoci esoteriky a tarotu. To je vše. Víc za filmem nehledejte. Abych film ale jen nehanil, velmi se mi líbila scéna jak se snaží autem dostat do mlýna Terezy Hofové. Scéna metaforicky reflektuje situaci Tomicové. Beznaděj, to že v životě člověk nemá couvat, bloudí aby našel lásku. Film na mě prostě nezapůsobil, nemá rytmus, vleče se a je bez přesahu. ()
Po okouzlení Holého Zrcadel ve tmě jsem si pln očekávání pustil i druhý režiserský počin. Čekal jsem další, těžkou psychologickou sondáž do čínění a uvažování postav, které na tom zrovna s životem nejsou zadobře. A dostal jsem ji. Pokud bych si však měl stran ztotožnění vybrat, tak Marie v režisérově prvotině mne byla na míle sympatičtější a to hlavně skrz to, jak problémům čelit. Pavla Tomicová ( nevím, možná to byl záměr ) ve mne svým opakujícím se kňouráním, sebelítosti žádnou náklonost ke její postavě nevyvolala. Řešením pro ní je pobyt za sedmnáct tácu v baráku nějaké ezo-vědmy, na který si jako bonus přibalí vlastní dceru. A i když neokoukané herecké tváře vážně odvádí skvělou práci a některé dialogy jsou silně vtahující, tak se prostě to souznění jak s tanečnicí Marií nekonalo. ()
Ženské téma, vztah matky s dcerou, léčba duše u kartářky... Proč se u filmu uvádí komedie, když vtipného tam není absolutně nic? Vlastně je to celé spíše tragické a asi ne každého zaujme toto psycho-ezo téma. Dlouhé záběry a dialogy, které by měly vtáhnout do děje a pomoci divákovi se vžít do postav, jsou nezáživné a nudí. Jedna hvězdička za herecké výkony. ()
Zvažuju, zda dát 3 nebo 4 hvězdičky. Bylo to dobré, bavila jsem se celou dobu, tenhle typ filmů mám prostě ráda - nenápadné, lidské, vztahové, jdoucí do hloubky. Vztah dvou hlavních hrdinek byl velmi lidský, uvěřitelný, trip na houbičkách top, (pozor SPOILER) finální reakce hlavní hrdinky (té starší) na nabídku slizkého kolegy na konci filmu zahřála - takhle má vypadat ten správný happyend. Jenže za týden na ten film zapomenu, ani vizuální stránka filmu a atmosféra příliš výrazná nebyla. Rozhodně za vidění stojí, ale trochu přísněji jen 3 hvězdičky. ()
Reklama