Režie:
Jerzy BogajewiczScénář:
Jerzy BogajewiczKamera:
Paweł EdelmanHudba:
Jan A.P. KaczmarekHrají:
Haley Joel Osment, Willem Dafoe, Olga Frycz, Olaf Lubaszenko, Małgorzata Foremniak, Andrzej Grabowski, Wojciech Smolarz, Dorota Piasecka, Marek Węglarski (více)Obsahy(1)
Podzim 1943. Nacistická armáda okupuje Krakow a nelítostně likviduje zdejší židovské ghetto. Dvanáctiletému Romkovi (HALEY JOEL OSMENT) se podaří zachránit z pekla útěkem na venkov. Ve východním Polsku ale malého židovského uprchlíka nepřivítají dvakrát pohostinně. Nic mu není platné, že se ho zastane katolický kněz (WILLEM DAFOE), Romek je sám uprostřed neznámých lidí. Nepřátelsky naladění vesničané, strach, pronásledování... válka dospělých je všude kolem. A radosti dětství zůstaly v jiném světě. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
Prijemne prekvapeni, ale presto jsem se porad nemoh zbavit dojmu, ze sleduju Zelary s detma. Pak jsme si ale uvedomil, ze tohle je natoceno o dva roky driv, takze kdyz uz, tak obtahovali Zelary. Namet je hodne slibnej, ale docela nevyuzitej, tri ctyri silny sceny a jinak se nic moc nedeje, jen proste zivot deti na vesnici za valky, kde se valka ani skoro neobevuje az na par vyjimek a nekolik vojaku. Zelary jsou bohuzel lepsi, protoze jsou vic dramaticke, kdezto tohle je proste takove zjemnene nez by to asi doopravdy bylo (coz neznamena, ze by tu nebyli drsne a dramaticke sceny, par nich tu je) a navic tu je i nekolik vtipku. (prdici prase, nejake hlasky a par dalsich scen). Ale diky vybornejm detskejm predstavitelum (Dafoe nedostava bohuzel moc prostoru, takze vse stoji na detech) v cele s Osmentem (sere me, ale hrat proste umi), nadherne hudbe a pekne kamere jsem se ani na chvily nenudil. Bal jsem se jak to dopadne a i kdyz bych si predstavoval jinej zaver, ten co mi reziser predlozil byl jeste docela v pohode. Celkove jsem byl spokojenej, takze pekne 4*. ()
Poprvé jsem potkal Moji válku v televizi, když jsem ponocoval s nemocným synem. Takže jsem zachytil jen část filmu, nemlich od chvíle, kdy Willem Dafoe vyrábí hostie a s jejich odřezky v puse pragmaticky uklidňuje Romka, že „Ty ještě nejsou posvěcené“. I pokračování filmu mě zaujalo (ale aspoň to dokoukat mi zabránila horečka, která zase probudila našeho malého). Takže, až jsem si po čase film sehnal, jsem očekával, jak se mi dostane pod kůži. Po zhlédnutí jsem bohužel měl naprosto stejný pocit, jaký popsala ve svém komentáři Faye. Vlastně jediná scéna, která mi opravdu zůstane dlouho v paměti, bylo zneužití Márie tím pubertálním vražedným monstrem. Asi předtím nebyl moc dobrej nápad vysmívat se mu kvůli jeho sexu s ovcemi... Ale na nějaké vyšší hodnocení to je dost málo. ()
Mně neznámý polský režisér Yurek Bogayevicz názorně demonstroval fakt, že i od hodně slibného námětu přetaveného v celkem povedený scénář je ještě hodně dlouhá cesta k povedenému filmu. Za rozhodnutí točit tohle válečné drama v mezinárodní koprodukci sám režisér patrně nemůže, tenhle fakt sám vlastně ani není (obecně) na závadu, v případě Mé války to však bylo rozhodnutí determinující - režisér se rozhodl obsadit hollywoodské herce a výsledkem byl neuvěřitelně devastující kompromis - celý film natočit v angličtině! A tak sledování tohoto paskvilu bylo mou diváckou válkou, kterou jsem ale bleskově prohrál, jako angličtinář nejsem sice žádná extratřída, ale poslouchat polské herce, když mluví anglicky s šíleným východním přízvukem, bylo skutečné utrpení a nechat dokonce promlouvat německé vojáky stejnou řečí je úplná zvrhlost. O dramatickém deficitu ve válečném filmu nemluvě... Proč se TOHLE vlastně v roce 2001 ještě děje? ()
Tentokráte slabší kousek v Nočním filmovém klubu na ČT2. Ne že by to byl vyloženě špatný film, ale proboha - celý dojem strašně táhne dolů ta děsivá angličtina všech herců s jejich šíleným přízvukem. Ne, prostě nechápu, proč to nemohli pro Krista natočit normálně v polštině. Nemluvě o tom, že jsem osobně už nesmírně unavený ze všech těch filmů plných zlých esesáků, kterých jsem viděl nespočet - aby bylo jasno, mám už všech těch filmových hákenkrajců právě po krk. ()
Ano, za války to bylo hodně složité, zvlášť pokud byl někdo žid, a že se děti vůči sobě dokáží chovat velmi krutě, o tom není pochyb. Že na vesnici musí každý přivandrovalec čelit všetečným otázkám zvědavých sousedů, o tom jsem taky přesvědčena. Hodně neortodoxní přístup k víře, nedokážu posoudit, i když nedělní kázání ve stylu. „ Máme velké štěstí, že žijeme. Každý z nás, který stráví aspoň minutu denně na záchodě, by měl být šťasten“. Mně, na bigotní Polsko, přijde no přinejmenším zvláštní.Ale jako celek? Buď jsem právě viděla nepovedený film na velmi závažné a smutné téma, nebo je chyba ve mně. ()
Reklama