Scénář:
Kenta IharaKamera:
Kentaró MinegišiHudba:
Ken'ičiró SuehiroHrají:
Takehito Kojasu, Džun Fukujama, Aki Tojosaki, Haruka Tomacu, Mikako Komacu, Aoi Júki, Ken'iči Suzumura, Nobuhiko Okamoto, Hisako Kanemoto, Akira Kuwabara (více)VOD (1)
Epizody(13)
-
Po dlouhých sedmnácti letech jsem se konečně vrátil ze světa fantazie Granbahamalu (E01)
-
Hra Guardian Heroes měla být jasně nejlepší (E02)
-
Jsem tvůj strejda. Nebo vlastně tetička (E03)
-
Díky tobě jsem zvládl těžké časy (E04)
-
Což mi připomíná, že mě jednou málem zabili (E05)
-
Hodili mě do sklepa v panoptiku (E06)
-
Hry SEGA člověku v životě evidentně hodně pomůžou (E07)
-
Dostal jsem se z toho díky proměně v nejsilnější bytost, kterou znám (E08)
-
Duch ledu za svoje chladná kouzla něco chce (E09)
-
Dokud vás nepovažují za člověka, nebudou k vám slušní (E10)
-
Kdepak! Na žádné sprosťárny jsem se nedíval (E11)
-
Na jménech prý záleží (E12)
-
Jenom díky vám všem (E13)
Obsahy(1)
Takafumiho strýc se po sedmnácti letech zničehonic probere z kómatu, mluví nesrozumitelným jazykem a má nějaké magické schopnosti. (Netflix)
Videa (13)
Recenze (7)
Moderné anime, ktoré inovatívne pristupuje k téme fantasy svetov, o ktorých sme si doteraz mysleli, že ich dobre poznáme. Hlavnou postavou je strýko, ktorý sa po dlhom čase vracia z fantastického sveta a začína žiť s svojím synovcom v modernej dobe. Sériu charakterizuje veľmi vtipná až punk-ová jazda, počas ktorej strýko rozpráva o svojich dobrodružstvách v tomto fantasy svete. Jeho príhody sú naozaj úžasné, s netradičným humorom a neočakávanými zvratmi, ako napríklad jeho nevšímavosť voči sympatiám elfskej princeznej. Zaujímavý mix medzi moderným a fantasy svetom. Ponúka divákom nové a osviežujúce perspektívy na žánrovú tému a zároveň je plný dobrodružstva a humoru. Oceňujem zapojenie youtube-u. ()
Hlavní hrdina je ten největší génius na magii a taky to největší dřevo na komunikaci se ženami. Pořád se diví, proč ho pronásledují, snaží se ho zabít a jsou to často ženy. Rád problémy řeší mazáním paměti lidem, ale z nepochopitelných důvodů se jeho problémy opakují... "...Tak tady jsi skřetí tlamo..." Vlastně je tak trochu celkově asociální a posedlý videohrami. Je to vyhnané do naprosté absurdity. ()
Strýček z jiného světa je taková velmi povedená tragikomedie. Našlo se tu opravdu hodně scén, u kterých jsem netušil, jestli se mám smát, nebo mi má být strýčka vlastně líto, nebo se mám sám stydět, protože bych se v mnoha případech zachoval úplně stejně marně, zkrátka v mnoha situacích jsem se až moc dobře viděl. Musím také ocenit už jen originalitu samotného nápadu, s kterým seriál přišel, protože isekai sérií (příběhů o tom, že se někdo z našeho světa náhle ocitne ve světě jiném) máme poslední dobou řekl bych až příliš, ale příběh o tom, že se někdo z takového výletu do jiného světa po letech vrátí a bude o svém dobrodružství vyprávět, zase tolik není. Seriál se navíc i zaměřuje na to, že náš svět, v kterém náš hlavní hrdina nějakou dobu nebyl, se technologicky i společensky někam posunul a tahle změna bude prostě pro hrdinu problém. Je tu také hezká paralela mezi strýčkem a jeho synovcem, bylo pro mě hodně zábavné sledovat, jak si jsou v některých věcech i přes určitý věkový rozdíl až neskutečně podobní. Strýček z jiného světa má také hodně osobitou animaci, která pro někoho nemusí být příliš líbivá, ale krásně podtrhuje ono tragikomické ladění celého seriálu. Oblíbil jsem si i postavy, nejvíc samozřejmě roztomilou tsundere elfku, jejíž podivná romantická linka se strýčkem mě rozesmávala po celou dobu a tomu všemu sekundovaly ještě další dvě dívky, jejichž vztah s hlavním hrdinou byl obdobně „komplikovaný“. Humor fungoval, seriál mě opravdu skvěle bavil, bylo to sice někdy až neskutečně absurdní, občas až pitomé, ale pokaždé to pro mě ťalo do živého a já se tak hodně často opravdu od srdce smál. Je mi líto, že se štáb seriálu potýkal se zdravotními problémy a díky tomu seriál svým nepravidelným vysíláním mohl ztratit pro mnohé diváky ten výborný drive (a občas mi i přišlo, že se to trošku podepsalo na kvalitě a údernosti některých dílů), zkrátka že tyhle přestávky mohli schladit zájem fanoušků, a tak podkopat případné pokračování, které bych si ze srdce přál, protože věřím, že strýček má stále ještě mnoho zajímavých příběhů k dovyprávění. No snad se tak nestane, byla by to škoda…8/10 ()
To že mi seriál sedne, sem zjistil hned od první epizody, jednak asi díky animaci která jako by vypadla z oka Azumanga Daioh, School Rumble a nebo GTO pak se později začali objevovat určité prvky z Panty & Stocking with Garterbelt a to hlavně v obličejích, kdy se obličeje dívek příjemně zakulatěly a byli tak roztomilé, hlavně u Mabel to bylo dost časté. A další důvod, proč mi to hned sedlo je ten, že to celé bylo zpracováno jako pohodové anime, s občasnými prvky serioznosti, zde tvůrci věděli jak do té jinak komediální linky, zasadit važné téma a nebo vážný rozhovor, právě ty rozhovory kdy Strejda pomáhá jedné z dívek, sou hodně silné. Super je, že zde žádná postava zde nepůsobí na víc, žádná neni otravná a nebo jen do počtu, každá z těch hlavních postav, má v seriálu své místo a přesně zapadá do toho příběhu. Po humorné stránce, je to naprosoto skvělý a důležité na tom je to, že ten humor působí přirozeně. Humorná stránka, se tak skládá ze dvou bodů. Strejda do všeho implementuje, svůj zážitek z her od Segy a jelikož je to mamlas, který nevidí že o něho mají zájem, tři dokonalé (logicky) dívky, které sou schopny se o něho i porvat. A druhý typ, Strejda chce někomu pomoct a nebo mu někomu udělat radost, ale ve výsledku jeho snaha, působí znepokojivě a nebo to z něho udělá mamlase, na druhou. Celý příběh je výborně vyprávěn, kdy sledujeme Strejdovi zážitky z fantasy světa a jeho zapojení se do dnešního aktuálního světa, vše je výborně vyváženo a přestože v první polovině, se fantasy světu věnuje seriál méně, tak druhá polovina, to výborně vynahrazuje, sou zde tak i slušná monstra, zbraně a další fantasy věci. Co se týče hudební stránky, tenhle seriál jasně dokazuje, proč by se nikdy, ale nikdy neměli přeskakovat openingy a ending, protože obě dvě písničky sou totální a absulutní bangery, navíc ve dvanácté epizodě je písnička Dreams Dreams, ze hry Nights into Dreams a zpívá to Aoi Yûki, dabérka Mabel, takže tímhle tvůrci totálně umocnily celý zážitek se seriálu. Ale zároveň sem hodně naštvanej, Veselá tetka má na Netflixu dvě série a tenhle skvost, kdy Strejda ještě ani pořádně nezačal s vyprávěním, má jenom jednu ? Tohle je seriál, na který se schutí zase po nějaké době podívám a vím, že si ho zase užiju, jako kdybych to viděl poprvé. ()
Galerie (108)
Photo © AT-X / Netflix
![Strýček z jiného světa - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/924/167924873_q0y0ni.jpg)
Zajímavosti (2)
- Opening se skládá z různých herních referencí. Prezentace postav v podání Strýčka, Elfí princezny, Mabel a Alicii odkazuje na „Strighter Fighter Alpha 3“ z roku 1998. Pak je rychlý pohled na Strýčka, což odkazuje na první hru „Ježek Sonic“ z roku 1991. Taneční vsuvka, při které Strýček tančí, je odkaz na japonskou zpěvačku Namie Amuro, která pro Segu nazpívala a natančila digitální tanec a zpěv, a to v roce 1997. Následně vidíme, jak Strýček kráčí vstříc ohnivému drakovi, což odkazuje na hru „Strighter Fighter 2“ z roku 1991. Předposledním odkazem je, jak Elfí princezna, Mabel a Alicii skáčou a dopadají na zem, kde na ně čeká Strýček, což odkazuje na hru „Magic Knight Rayearth“ z roku 1995. Celé je to zakončeno pohledem na Strýčkovo oblečení, které připomíná oblečení hlavního hrdiny z her „Shinobi“, které začaly vycházet v roce 1987 a ta poslední vyšla v roce 2011. (Yoshitsune)
- Opening se skládá z různých herních referencí. Úvod openingu je stejný, jako při zapnutí „Sega Saturn“ z roku 1994. Když Strýček stojí na věži, je to odkaz na hru „Shinrei Jusatsushi Taromaru“ z roku 1997. Následuje jak Strýček letí a vyhýbá se střelám, to je ze hry „Nights into Dreams“ z roku 1996. Pak následuje představení vedlejších postav, a to Elfí pricenzny, Mabel a poslední je Alicia, tento segment zase odkazuje na hru „Guardian Heroes“ z roku 1996. Následuje japonská reklama na „Sega Saturn Seagal“ ve spolupráci s Anthony Apes. Když ve 2D animaci Strýček zabíjí draka, tak je to odkaz na hru „Saint Sword“ z roku 1991. Následuje jak Strýček radí Mabel, což je odkaz na erotickou hru „Vizuální novely“ z roku 1994. Poté Strýček, Alicia, Edgar a Raiga bojují s gobliny, což odkazuje na hru „Golden Axe“ z roku 1989. (Yoshitsune)
Anime mě zaujalo svým neotřelým námětem, kde se hrdina - Yousuke - probouzí po 17 letech strávených v jiném (fantasy) světě, nicméně si z něj přinese do toho našeho magické schopnosti. Svůj příběh vypráví skrz přehrávané vzpomínky svému synovci - Takafumimu, který se ho rozhodne ujmout a ubytovat u sebe v bytě, a Takafumiho kamarádce z dětství - Fujimiye. Humor zde staví hlavně na nedorozumění a charakteru hlavního hrdiny. Ten absolutně nerozumí lidem a obecně sociálním interakcím, nicméně je vášnivým hráčem videoher a díky tomu, že po příchodu do jiného světa nabude mocných magických schopností, čerpá ze zkušeností prožitých právě ve virtuálních světech. Spoustu situací tak řeší svérázně, někdy až trochu bezohledně a sobecky, čímž si zadělává na problémech a obyvatelé světa ho mají akorát za jakési skřetí monstrum. Částečně mi svým přístupem k lidem připomněl mé někdejší, patnáctileté já. Proč jít na rande s pěknou, obdařenou slečnou, která jej dokonce sama navrhla? Meh, videohry jsou mnohem lepší! (Prosím, vraťte se někdo v čase a jednu mi vrazte.) I zde se okolo hrdiny postupem času točí tři náruživé, dívčí postavy - tsundere elfka, samotářská členka ledového klanu a magička, která je součástí tříčlenné party dobrodruhů. Nejméně dvě z nich k němu chovají silné city, které nicméně nejsou schopny náležitě vyjádřit a hrdina je s přehledem ignoruje s vědomím, že ho přece mají pořád jen důvod mlátit a jinak mu fyzicky ubližovat. (Proč asi?) A tady přichází i ten kámen úrazu a důvod, proč se i ze sebeparodie stává vcelku klasická harémovka. Motivy založené na omylech, boření stereotypů, a hrdinově neschopnosti porozumět lidským citům, se po čase začínají opakovat a stále se stupňující dvoření hrdinek začíná být zejména v pozdějších epizodách ohrané, otravné a osobně mi spíš lezlo na nervy. Obecně byl příběh ve fantasy světě tak trochu „meh“, s nezajímavými osudy, mechanikami a úplně zbytečnými soubojovými scénami, které buď skončily díky hrdinovým schopnostem ihned, nebo je zdržovalo (záměrné, ale nezáživné) okecávání. Jo, ze začátku jsem se příjemně bavil, ale mé nadšení se s každou epizodu vytrácelo, až jsem se místy spíš nudil. Víc se mi líbily spíš zanedbávané pasáže ze skutečného světa, kde se hrdina těžce vyrovnával s novou dobou, která se od jeho mládí stráveného v devadesátkách extrémně liší. Dozvěděli se zde zajímavé reálie, seznámili se starými konzolovými hrami a hlavně zde docházelo k rozvoji charakterů na poli Takafumiho a Fujimiye. Právě strýček je tím, který je dá tak nějak dohromady a díky němuž zažívají příjemné chvíle strávené sledováním jeho příhod z jiného světa. Hrozně mě bavily jejich reakce a vstupy, a zároveň jsem fandil jejich chemii, která mezi nimi přímo jiskřila, ale zažila si v podstatě to samé, co třeba Yousuke s elfkou - jeden druhému jen naznačoval, což je ovšem typické pro japonskou povahu a jako ostřílený veterán v anime kinematografii to beru jako nezávadnou realitu a prostředek pro spoustu roztomile komických situací. Ve výsledku mě anime bavilo tak napůl. K postavám jsem si udělal vřelý vztah, ale příběh i humor začal být po čase předvídatelný a někdy i prvoplánový. Jelikož první série pokryla sotva pár let hrdinova počínání v jiném světě, jsem nicméně pořád zvědavý, jakým způsobem se skutečně dokázal dostat zpět domů, či co se stalo s ostatními po těch celkových 17 letech. Však museli taky zestárnout, či se po Yousukeho zmizení nějak pídit a třeba se i pokusit dostat do naší reality. Otázek je spousta, ale druhá série bohužel v tuto chvíli stále v nedohlednu a asi si na ni ještě chvíli počkáme. Bojím se, že ale nebude o moc lepší a půjde o to samé, akorát v bledě modré. Zatím hodnotím na pomezí 6-7/10, tedy jako nadprůměr. Na závěr poznamenám, že se série kupodivu dočkala i českého dabingu, který je celkem snesitelný a hodně mi svou kvalitou připomíná někdejší dabingy anime z již neexistujícího Animaxu - tedy žádný zázrak, ale dělaný s citem. Sérii jsem zhlédl napůl v originále a napůl s dabingem (originál je nicméně stále lepší, tam není o čem). () (méně) (více)