Režie:
Parker FinnScénář:
Parker FinnKamera:
Charlie SarroffHudba:
Cristobal Tapia de VeerHrají:
Sosie Bacon, Kyle Gallner, Jessie T. Usher, Rob Morgan, Kal Penn, Caitlin Stasey, Judy Reyes, Robin Weigert, Gillian Zinser, Nick Arapoglou, Setty Brosevelt (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Psychiatrička Rose vyšetřuje mladou pacientku na pokraji nervového zhroucení. Žena trpí halucinacemi, pronásledují ji velmi znepokojivé vize, ovšem není to nic, co by zkušená terapeutka nezvládla. Jenže pak se jí po tváři rozlije podivný úsměv a s bohorovným klidem si střepem z rozbité vázy přímo před doktorkou přeřízne krční tepnu. Taková událost by rozhodila každého a Rose není výjimkou. Přestože ji všichni uklidňují, že sebevraždě nemohla zabránit, vracejí se jí psychické problémy z mládí a dětství. Pronásledují ji zneklidňující vize, pod jejichž vlivem se čím dál častěji chová jako blázen. Aspoň její blízcí to tak vnímají. Rose si navíc v hlavě přehrává poslední slova mrtvé pacientky a uvědomuje si, že to, co před smrtí prožívala ona, jí právě klepe na dveře. Zjištění, že mrtvá byla zatím posledním článkem v podivném řetězci sebevražd „usměvavých lidí“, jí také na klidu nepřidá. Je to iracionální, nevysvětlitelné a šílené, ale Rose dojde k závěru, že pokud se jí nepodaří najít začátek řetězce a zlo zastavit, je další na řadě. Že s touhle teorií nenajde u nikoho pochopení, asi nepřekvapí. Jenže zoufalé Rose jde o život a zoufalí lidé dělají zoufalé věci. Děsivé věci. (Cinemart)
(více)Recenze (419)
Kvalitný horor, s legendárnym marketingom. Človek má pritom trochu pocit, ako keď fičal v kinách prvý Kruh. Mám vlastne iba jednu výhradu, týkajúcu sa výhradne preferencií: v tomto žánri mám radšej pekné, mladé baby. 75% ()
Smile nadväzuje skôr na sedemdesiatkové a osemdesiatkové psychologické kúsky typu The Changeling, Entity alebo Sentinel, než na súčasnú hororovú vlnu určenú primárne pre teenagerov. Už od začiatku je zrejmé, že tempo bude pomalé a hlavná postava má už spomienky na strednú školu trochu vyblednuté a zároveň nejde o klasickú pohľadnú superhviezdu. Osobne mi trochu prekážala snaha o mytológiu podobnú Kruhu a It Follows, pretože mám dojem, že by úplne stačilo, ak by išlo iba o vízie spôsobené traumou z detstva. Pričom by ani hororových prvkov neubudlo. Taktiež je pomerne skoro jasné, čo chce film povedať. 70% ()
Husina při té první sebevraždě (perfektní úvodní titulky), do poloviny mě to drželo i hezky v napětí, pěkná kamera, mrazivý hudební doprovod a celkem dost creepy finále, které nekončí vůbec happy. Každopádně, někde za půlkou, jsem cítil, že se už maličko nudím, začínalo mi být jasný, že už se asi další nechutný sebevraždy na obrazovce nedočkám a strašně dlouho jsem si zvykal na hlavní postavu, která mi byla už od začátku lehce nesympatická. Na kino Horor, ale solidní podívaná (nic pro náctiletý) + režisérský debut (velká podobnost v Arim). ()
Achjo, celou dobu to bylo poměrně napínavé a zajímavé. Na jednu stranu také dost absurdní, ale tím koncem to totálně zabili. Škoda. ()
Tady se zase jednou kradlo. Je to takový slepenec It Follows a Kruhu, který se bohužel v žádném ohledu kvalitou nepřibližuje ani jednomu ze zmíněných filmů. Jakžtakž se filmu dařilo po většinu stopáže udržovat si alespoň zajímavou mysteriózní atmosféru. Bohužel s postupným odkrýváním tajemství se snímek řítil do větších a větších sraček až v samotném závěru sklouzl do vod úplného zoufalství a trapnosti a představil jeden z nejubožejších závěrů, jaké je na hororovém poli možné vůbec natočit. Je to škoda. Snímek má pár dobrých náznaků, ale zůstane opravdu jen u těch náznaků. [30 %] ()
V půlce filmu jsem usnul, jak to bylo napínavé .Žena to dokoukala. Je statečná. ()
Za mě spokojenost. Finnův debut je kombinací nepříjemný štafety z Neutečeš s úsměvy z Vadí, nevadí. Stopáž je na horor do kin odvážná a nějakej cut by jí slušel, protože v některých místech děj spějící k nevyhnutelnýmu konci ztrácí na intenzitě. Ale ona to obyčejná teen infarktová popcornovka fakt není - čekejte kreativní záběry nevyřáděnýho rejži i zajímavou volbu hudby mísící nepříjemný zvuky s náboženskými chorály. Film je ukázkovým štemplem na to, že úsměv je nejhorší grimasou v hororech, ale je zároveň i křehkou mozaikou, do který kdybyste praštili logickym kladivem, tak se sesype jak hromádka karet. Celkově si přisadim čtvrtou subjektivní hvězdu za závěr, kterej je bohužel na papíře suchota nezúročující pořádně potenciální twist nebo morální dilema štafety, ale u šklebící se CGI potvůrky jsem měl chuť zavřít oči. P.S. - jestli chcete bejt šulini, tak se na někoho po filmu na wécku přes zrcadlo creepy usmějte. 70 % ()
Stejně jako některé jiné filmy, i „Úsměv“ bere něco běžného – v tomto případě úsměv – a přetváří to v děsivou věc. To filmu propůjčuje větší míru hrůzy, než jakou se může pyšnit mnoho hororů s nadpřirozenými stvořeními typu upírů nebo vlkodlaků. V záplavě nových hororů, jichž každý rok vychází celá řada, tak „Úsměv“ představuje závan čerstvého vzduchu, zase něco trochu jiného. „Úsměv“ je navzdory názvu jedním z hororů, které působí opravdu děsivě. Nespoléhá se pouze na lekačky, byť ani ty ve filmu nechybí. V první řadě kromě ústřední myšlenky sází na propracovanou atmosféru a síť hrůzy, která se kolem hlavní hrdinky Rose postupně utahuje. Jak ostatně jinak nazvat situaci, v níž Rose čelí smrtelné hrozbě, ale nikdo z jejích nejbližších jí podle všeho nevěří? Filmu to propůjčuje větší zdání realističnosti, neboť málokdo v dnešní době věří v existenci kleteb. O to strašidelnější je vše, co se v něm stane. Děsivost snímku zesiluje i skutečnost, že protivník, s nímž se Rose potýká, dokáže zaujmout různé podoby – podobně jako v hororu „Neutečeš“. Ani Rose ani diváci tak netuší, odkud přijde další nepříjemné překvapení, což je zanechává permanentně napnuté. I další prvky filmu, zejména práce kamery a soundtrack, slouží k posílení jeho atmosféry. Pojetí kamery reflektuje zhoršující se psychický stav hlavní hrdinky, která se ocitá ve stále větším stresu, jak bojuje nejenom o svůj život, ale i příčetnost. Hudba Cristobala Tapia de Veery se do filmu hodí. Byť nejde o soundtrack, který by lidé s velkou pravděpodobností poslouchali samostatně, do „Úsměvu“ zapadne bezchybně. Navzdory povolání hlavní hrdinky se film nezaměřuje primárně na psychologický ponor a studium duševních nemocí, nýbrž na její boj o přežití. To však není nutně na škodu. „Úsměv“ je v prvé řadě horor a byť si s psychologií pohrává, nejde o psychologické drama. Sosie Bacon v hlavní roli vykresluje svou Rose jako na jednu stranu traumatizovanou, na druhou stranu odhodlanou mladou ženu, a díky jejímu výkonu je snadné Rose začít držet palce a zajímat se o to, jak to sní dopadne. Sympatická protagonistka a poutavý děsivý příběh jsou dvě základní ingredience podařených hororů, mezi které „Úsměv“ bezpochyby patří. /70%/ ()
Po tom ako som videl trailer som vedel, že "Smile" nemôžem vynechať. Tento horor sa razom ocitol na zozname mojich očakávaní, pretože pôsobil ako film, ktorý sa reálne bude snažiť nás vydesiť a priniesť niečo, čo som ešte v minulosti nevidel. A v mnohom môžem potvrdiť, že presne to sa stalo. Na úvod ešte veľký obdiv voči Caitlin Stasey, ktorá v role Laury absolútne excelovala. A nakoľko si myslím, že toto neskončí ako jeden film (hoci ťažko povedať, či by to malo šancu priniesť ešte niečo nové) tak bol by som skutočne zvedavý na jej príbeh. Na to čím si ona prešla, keď ju to monstrum trápilo. Lebo pôsobila na mňa absolútne presvedčivo. Treba však dodať, že Sosie Bacon v hlavnej role funguje rovnako dobre. Dokonca som si ani neuvedomil, že som už dievča v niečom kedysi videl. Ale teraz si ju asi budem všímať o niečo viac. No čo môžem povedať? Mrzí ma síce, že sa film snaží o veľké množstvo skákačiek, no na druhú stranu sú aspoň spracované solídne a fungujú. Atmosféru to má, a hoci si to berie trošku elementy z iných filmov, aspoň to nemá moment, kde by som prevracal očami alebo to nepôsobilo samé o sebe zaujímavo. Mrzí ma inak aj záver. Alebo teda keby to celé skončilo falošným záverom, hodnotil by som vyššie. Potom však príde druhý, skutočný záver a ten z toho urobí trošku sklamanie. Lebo to čo sa odohralo predtým mi prišlo oveľa zaujímavejšie. Možno to mohlo byť ešte o niečo silnejšie, no v rámci hororov ide podľa mňa o lepší počin, než mnohé iné, ktoré sme tu už v minulosti mali. Takže možno to nie je najlepší film roku, ale hodnotím s úsmevom. Hodnotenie: B ()
Tak jo, tohle mně dostalo, ale v dobrém slova smyslu. Film jde proti proudu, takže to na co jste ve velké většině hororů zvyklý, to tady neni a nebo je, ale je to zpracováno chytře, film tedy nemá potřebu z diváka dělat hlupáka. Co tedy film nabízí ? Čistý teror, hlavní hrdinka je psychicky a fyzicky ničena entitou, která útočí na její mysl a tak hlavní hrdinka pomalu přestává rozeznávat realitu a fikci. Sem rád že tenhle film, se snažil ukázat jak křehká je lidská psychika, sice to dělá jen okrajově, ale i tak je vidět, že si někdo dal záležet a snažil se dohle filmu, nacpat co nejvíc faktů o psychicky nemocech. Za pochvalu rovněž stojí herečka Sosie Bacon, která předvádí parádní výkon, dále pak kameraman který zde předvede fantastickou práci s kamerou a rovněž střih je zde udělán výborně a né jako u velké většiny hororů. Hudba je zde prostě vyniklající a brnká na nervy. Tenhle film, mi ani tolik nepřipomíná It Follows, ale spíš jako prequel Bird Boxu, i tam na lidi útočí něco, co běžný člověk nevidí, ale vidí to lidé s psychyckými problémy. Víc takových hororů. ()
Psycho horor, vcelku vydarený. Nebola to legendárna Samara, ale niektoré ľakačky vyšli a pani s tečúcimi slinami sa menila na stále desivejší tvor. Film dokáže udržať napätie, pretože tej chudere sa to zlé deje v podstate stále. A to je na skoro dvojhodinový film chvályhodné. Takto to asi vyzerá, keď psychiatrička potrebuje dobrého psychiatra. ()
Zábavná popkornofka s talentovanými herci a skvělým audiovizuálem. Je to lepší průměr, opravdu jsem se bavil a párkrát i opravdu lekl. ()
Připomnělo mi to Jamese Wana a jeho v Zajetí démonů. Vykrádačka mnoha hororů slepená dohromady, ale díky kurevsky kvalitní filmařské práci jim to odpustíte a bavíte se. Smile je doslova kombinace It Follows, Kruhu a Anděla smrti. Naprosto přesná kopírka a kombinace všech klišé, ženská začne bláznit a hroutit se, nikdo ji nevěří, udělá scénu, začne pátrání, najde se spřízněná duše, která to nakonec samozřejmě odsere v naprosto jasném a předvídatelném konci, jenže celé je to tak dokonale natočené, zahrané a kurevsky znepokojující, že všechny tyhle věci prostě přejdete i když jste je viděli 100x jinde. Famózní scény, úžasný hudební podkres a ozvučení, smrtící jump scary a neskutečná atmosféra. Při finálních titulkách se si sral do křesla a to jsou tři odpoledne. V noci bych tohle nedal. Takže suma sumárum jo, je to kombo všeho možnýho, včetně klišé v ději, ale málem jsem se posral. Jeden z nejlepších, ne-li nejlepší horor tohohle roku.80%. ()
Technicky povedená variace na "Neutečeš" akorát bez hravosti a ve výsledku i bez zajímavého tématu, který na atraktivitě ztratí po první třetině a poté už se hraje na laciné lekačky a hrátky s tím, co je sen a co realita. ()
Malých hororů, co jdou do kina za rok je neskutečně moc. Vzpomeňme si např. Na Stáhni a zemřeš nebo Pravda nebo lež. Všechny filmy byli maximálně průměrné a z potenciálu nedokázali vytěžit nic zajímavého. SMILE si však bere z obou to nejlepší a ještě k tomu přidává něco navíc. Premisa je jednoduchá a vlastně sledujeme ženskou postavu, která se stane součástí prokletí, které jí změní život naruby. Bubák, který za tím vším stojí je pěkný prevít a vlna strašení a teroru může začít. SMILE měl nelehký úkol a to, aby dokázal diváka zabavit i vystrašit. To první vyšlo na 70%, to druhé však na 100%. Těmto infarktovým scénám se daří diváka dostatečně zasáhnout tam, kde to vůbec nečeká a i kdyby to čekal, stejně ho nepříjemně pošimrají. (Rozhodně doporučuji slabším povahám si vzít náhradní spodní prádlo). Tomu všemu dopomáhá skvělá hudba, která dokáže dotyčnou scénu ještě vygradovat a celkově hudební doprovod v průběhu celého snímku je velice povedený. Velkým plusem je hodně creepy momentů, kterých je docela požehnaně a některé výjevy nejsou moc hezké na pohled. Chvála patří zlé entitě, jenž je opravdu vynalézavá a její finální podoba je naprosto boží. Potěší i trocha krve, ale střeva po obýváku určitě lovit nebudete. Snímku bohužel škodí občas pomalejší tempo, kdy se nic vlastně neděje a hlavní postava jen lítá sem a tam. Stopáž 117 minut je na tento druh hororu zbytečně dlouhá a o 20-25 minut bych to klidně pokrátil. Největší Kopanec do rozkroku ale dostanete až na konci, který je dosti urychlený a posledních 10 vteřin je doslova na přes držku. Chování postav filmu není vyloženě hloupé, teda většinou, ale posledních pár záběrů je opravdu bolestivých. V rámci žánru vlastně jeden z nejklasičtějších konců vůbec. Kdo má nakoukáno něco málo filmů, odhalí konec už po 1/3 filmu. I přes to se však jedná o příjemné překvapení, kterému jsem moc nevěřil a nakonec jsem odcházel z kina docela spokojený. Nebýt zdlouhavého prostředku a občas až dementního chování postav, šel bych z hodnocením i výše. Takhle se rozhodně jedná o skvělou žánrovku, která v kině v žádném případě neurazí. ()
Už ani nevím jak dlouho jsme nedostali tenhle typ "lekačkového" hororu nejen v kině, ale pomalu ani na platformách, a tak nezbývá než jásat nadšením, že se Smile povedl. Ústřední nápad je pro horor jak dělaný, herecky i scénáristicky je to příjemné a jak jsem už zmínil největším tahounem jsou všudypřítomné jump scares, šikovné hrátky s kamerou, hudbou i očekáváními diváka a hlavně kvalitní vizuál. Už trailer mi navodil husí kůži svým audiovizuálem a u samotného filmu to není jinak - celkově jde jednoduše o strašně povedený horor, který není hloupý, postraší, pobaví a hlavně zaujme. Pecka. ()
Skvěle zahrané a skvěle stavící atmosféru, možná ne tak silné scenáristicky, ale prostě to funguje velmi dobře jako horor, na který se zajdete do kina pobavit. ()
Užil som si to. Má to zmysel, funguje to, príde i na ľakačky, čo viac od hororu čakať. Na druhý deň sa na mňa podobne usmiala predavačka, dúfam, že nemusím očakávať niečo zlé... :) ()
Vytváří si to skrze kameru a střih celou dobu ten správně paranoidní hororový prostor, kde se něco může objevit v lecjaké formě prakticky kdykoli a kdekoli, takže jste z toho celkem příjemně na prášky i když se nic zvláštního neděje. Celou dobu to navíc naznačuje, jak je to formálně nejpoučenější horor všech dob, který vás stále vodí do slepých uliček a hraje si. No a pak, když se má lámat krystal, tak nevymyslí nic lepšího než tu nejprimitivnější, nejdebilnější, neohranější lekačku od vynálezu zvuku. Proč si ten film tak ubližuje? To, že jsem po dokoukání zjistil, že vlastně nechápu o čem to bylo stále nevím jestli mám dát na vrub snímku nebo sobě, takže to nechám ležet. ()
Ještě před puštěním tohoto filmu, jsem shlédl krátkometrážní kousek Laura Hasn’t Slept (2020) od stejného režiséra. V něm se hlavní hrdinkou stala právě ona studentka Laura, která poté v ordinaci následně spáchala sebevraždu a odstartovala děj tohoto filmu. A musím říct, že má předtucha byla správná. Nějak mě neokouzlil ani snímek a posléze ani celovečerní film. Parker Finn je viditelně fandou asijských hororů a ledasco si vypůjčil i do svých výtvorů. Což však ještě neznamená, že i stejnou kvalitu. Ačkoliv měl film v názvu úsměv a ten se skutečně vykouzlil na tvářích několika postav, já u jeho sledování rozhodně vícekrát zíval nudou. Nechci jen hanit, protože se zde objevilo hned několik pasáží (scén) při kterých se podařilo navodit zajímavou psycho atmosféru, ale většina rádoby lekacích scén byla sakra předvídatelných, některé části byly neskutečně nezáživně natahovány a u jiných jsem si říkal (tak tohle jsem už několikrát viděl jinde). Navíc jsem měl problém i s hlavní hrdinkou. Hlavně tedy s výběrem samotné představitelky. Sosie Bacon moc krásy ani talentu po svých rodičích nepobrala a navíc mě ani fyzicky nepřitahovala (nemám moc v oblibě děvčata, co mají pomalu stejně velké prsa jako já). Přitom zápletka jako taková byla rozhodně zajímavá, stejně jako pátrání po předchozích sebevrazích. Určitě by tomu neuškodila kratší délka, propracovanější scénář a úsměv na tváři by mi vyčarovalo i lépe provedené gore. Takhle z toho byl jen kyselý škleb nad promarněným potenciálem, který se tu nabízel. Pár světlých okamžiků by se tu našlo, ale víc jak obyčejný průměr tomu nedám. To ať se na mě nikdo nezlobí. Pokud tento film řada lidí označuje za jeden z nejlepších filmů roku, tak to jsem rád, že jsem jich dosud moc neviděl. Na většinu „novinek“ se vždy raději dívám až s velkým odstupem. A viditelně tomu nepomohla ani ta velká mediální masáž, před samotnou premiérou. 50% ()
Reklama