Japonsko,
2022, 5 h 12 min
(Minutáž: 24 min)
Scénář:
Mičiko JokoteKamera:
Júki DomotoHudba:
Jošiaki DewaHrají:
Sora Amamija, Gen Sató, Kóki Kojasu, Mičiru Sató, Juki Tanaka, Takehito Kojasu, Mina Katahira, Jumiri Hanamori, Sajaka Senbongi, Micuho Kanbe, Ikumi Hasegawa (více)Epizody(13)
-
ナイトフライト (S01E01)
-
Teka line jatteru? (S01E02)
-
Ippai Deta ne (S01E03)
-
Semakunai? (S01E04)
-
Sorja komatta jacu desu ne (S01E05)
-
Tanošii hó ga ii jo (S01E06)
-
Kozukuri (S01E07)
-
Doicu mo koicu mo (S01E08)
-
Zurui (S01E09)
-
Totogazó o kakudai šite miru (S01E10)
-
Kjúkecuki tte šitteru kai? (S01E11)
-
Kjó uči oja inai n da (S01E12)
-
Jofukaši no uta (S01E13)
Videa (20)
Recenze (2)
Galerie (433)
Photo © Fuji Television
![Jofukaši no uta - Season 1 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/721/166721349_2143bf.jpg)
Každou sezónu to může být jenom jedno nové anime, které vystoupá na pomyslný trůn a získá si ode mě označení „Anime of the season“ a tentokrát to byla naprosto jasná volba. Nejlepší soundtrack, nejnápaditější a nejsilnější vizuální zpracování včetně doslova perfektní obrazové režie k tomu strašně atmosférická záležitost, která může až způsobit, že dostane neskutečné nutkání se o půlnoci obléct a prostě vyrazit na procházku do nočního města, dále pak výborná práce s metaforami, kdy je celý příběh doslova prosycený dvojsmysly a dokonalou paralelou na dospívání a zároveň i důkaz, že upírská tématika ještě není úplně vysátá a bezkrevná. Mám pokračovat? Asi není třeba, spíš si víc rozeberu všechny ty zmíněné body. Takže zpátky k hudbě, všechny tři použité songy od Creepy Nuts perfektně ladí do seriálu a já i věřím, že celý seriál vznikl vlastně proto, že Kotojama slyšel v rádiu písničku, která je zde použitá jako ending, protože už v ní se zrcadlí ta atmosféra, dvojsmysly a hravost. Co je ještě lepší, je fakt, že opening i ending v podstatě za pomoci použitých záběrů vypráví své vlastní malé příběhy a je to už hodně dlouho, co jsem viděl takhle krásně propojenou hudbu a obraz do ideálního a unikátního zážitku, který dává divákovi víc než jen jeden smysl. A to jsou jenom úvodní a závěrečné titulky a už tady je vidět, že sledujete něco vážně nápaditého, do čeho dali autoři hodně. No a jaký pak může být samotný seriál? Stačil jeden díl, abych byl naprosto unesený, a ještě dlouho přemýšlel nad tím, jak může být třeba takové vysávání krve sexy. Co se vizuálu týká, počítal jsem, že budu mít problém s designem postav, znal jsem předchozí Kotojamovu práci, viděl jsem jeho reklamu na sladkosti jménem Dagaši Kaši, takže jsem znal jeho styl kresby, který je, no řekněme hodně osobitý a pro mě nepůsobil zrovna dvakrát přitažlivě, ale tady je to úplně jedno, síla charakterů a vynikající práce s každým záběrem a barvami přebije úplně cokoli a dokáže udělat postavy v těch správných momentech nejen sexy, ale i opravdu krásné. Jak jsem psal, obrazová režie je tu prostě úžasná a plně souhlasím s názorem Greka01, který v Anime Cirkusu prohlásil, že tohle anime je mnohem víc shaftovější, než celý současný Shaft se svým novým RWBY. Jsou tu ony povedené a občas lehce zběsilé střihy, jsou zde nečekané detailní záběry na věci, nebo třeba i části těla, které nějakým záhadným způsobem fungují k dotvoření atmosféry a vzbuzení zájmu diváka o to, co se na obrazovce děje, parádní práce s kamerou, jejím pohybem i úhly záběru, ale to není všechno. Je tu i skvěle předvedená práce s barvou, která podtrhuje krásu některých záběrů a noc tak díky nim v životě nevypadala krásnější a kouzelnější, ovšem jde třeba i o to použít barvu k navození toho správného dojmu a atmosféry. Co to v praxi znamená? Že tu třeba máte dramatické scény, které se odehrávají celé v rudé, nebo temně šedé, i když to absolutně neodpovídá reálnému prostředí, ale je to tu proto, že i barva má pro diváka svůj skrytý význam a může vám mnohem silněji přiblížit důležitost okamžiku. Jednotlivé barevné tóny totiž dokáží vyvolat u diváka emoce, jsou to jednoduchá pravidla, třeba že růžová může znamenat roztomilost, nebo třeba svůdnost, červená zase násilí, krev atp. Stejně tak se kvalitně pracuje s animací, kdy seriál umí základy, třeba jako použít zjednodušenou animaci a pozadí pro podpoření vtipných scén, ale zároveň i ví, kde animačně přidat, aby vznikly nádherné obrázky, které si prostě chcete dát na pozadí, nebo jak udělat záběr sexy, postavu neskutečně okouzlující (třeba i takovými detaily, jako je prokreslení očí a přidání na jejich barvě). Celý seriál má opravdu vynikající atmosféru, což jsem na jednu stranu čekal, přeci jen mangu doporučoval už Gigguk a přesně tohle tam vynášel do nebes, ale i když jsem ho bral vážně, tak stejně výsledek předčil má očekávání a opravdu jsem měl několikrát chuť jít se v noci courat po městě. K tomu je zde krásně rozebrané téma dospívání, problémy mládí, hledání sebe sama, prožívání prvních romancí, to vše se tu doslova zrcadlí nejen v hlavních charakterech, ale i v mnohých postavách vedlejších a jejich vlastních malých příbězích. A postavy jsou také naprosto úžasné, Kó je na jednu stranu zmatený čtrnáctiletý kluk, který se hledá a zjišťuje, co vlastně od života chce, k tomu se nechává unášet touhou mládí po svobodě, ale zároveň mu to sympaticky a někdy i mile a racionálně přemýšlí. A pak je tu Nazuna! Nazuna je už teď pro mě pravděpodobně nejlepší waifu roku 2022, protože v sobě krásně kombinuje většinu věcí, po kterých spousta mužů skrytě touží. Co chce vlastně takový chlap od ženy? Podle jednoho vtipu musí ideální žena být najednou: přítelkyní, milenkou, pannou, prostitutkou, manželkou, matkou… Na jednu stranu tu máme sebevědomou upírku, která se nebojí mluvit o sexu a dělat si z něj srandu, jen aby se ukázalo, že je to vlastně v podstatě ne tak úplně jistá dívčina, která se bojí jakékoli romantické vazby. Je to dívka, která hlavního hrdinu provádí pro něj novým světem, působí sebejistě, ale zároveň si sama uvnitř užívá strašnou spoustu nových a nečekaných zážitků. Krásně komplexní osoba je tahle Nazuna a když jí ještě udělají animátoři v některém záběru náležitě krásnou, roztomilou nebo sexy (a zmínil jsem, že to fakt umí) tak se dokážete zamilovat mnohem rychleji než Kó a hned chcete být taky upír a toulat se s ní po nocích... A pak je tu samotná upírská tématika, upíři tu slouží z velké části jako paralela pro úplnou svobodu, ovšem jsou to pořád upíři, takže seriál nemůže opomenout mnohé morální problémy, které s tím souvisí. Jenže ani to není úplné, oni ti upíři pořád mají nějakou tu duši, a tak jsou stejně komplikovaní jako lidé a autoři s tím umí perfektně pracovat. Tedy i tohle téma tu má svoji sílu, není tu jen jako cool kulisa a podle některých otevřených dějových linek má pořád mnohé co nabídnout, vše kolem toho upírství a jak přesně funguje zkrátka vzbuzuje můj zájem a já chci vědět víc, chci další sezónu, a to ideálně hned! Call of the Night je zkrátka dalším z dokonalých zážitků, které mi tahle sezóna přinesla, ukázkou kvalitně odvedené práce, dobře zadaptovanou předlohou, ale i příkladem, jak působivé může anime být. 10/10 () (méně) (více)