Režie:
José GiovanniScénář:
José GiovanniKamera:
Jean-Jacques TarbèsHudba:
Philippe SardeHrají:
Jean Gabin, Alain Delon, Mimsy Farmer, Victor Lanoux, Cécile Vassort, Ilaria Occhini, Guido Alberti, Malka Ribowska, Christine Fabréga, Gérard Depardieu (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tolik chtěl žít, milovat a mít své přátele, ale minulost byla stejně neúprosná jako gilotina... Bankovní lupič Gino Strabliggi strávil deset let ve vězení, kde měl spoustu času k úvahám. Když prošel branou věznice, doufal, že může udělat tečku za svou minulostí. Za jeho předčasné podmínečné propuštění se přimluvil kurátor Cazeneuve, který po mnoha letech práce s vězni poznal, že to Gino s nápravou myslí vážně. Dokonce se spolu spřátelí natolik, že Gino začne ke Cazeneuveovi chodit na návštěvu a tráví s jeho rodinou volný čas. Najde si práci v tiskárně, majitel si ho váží, a Gino se vážně zamiluje. Minulost ho však dohání na každém kroku. Je pronásledován nejen svými bývalými kumpány, ale i umanutým policejním inspektorem. Ten je přesvědčen, že se lidé nemohou od základu změnit, a špehuje Gina na každém kroku… (Česká televize)
(více)Recenze (363)
Krasny, realisticky zpracovany film. Skvele herecke vykony, krasne zeny a vyborna hudba. Film ma atmosferu a nelze mu nic vytknout. ()
"... to nedělá dobrotu. Jen pro jednoho místo je tu..." Má to v očích. Restart jako odměna ve stínu vypočítavých chimér a chladnosti bezpáteřního inspektora, pro kterého se Gino stává lovnou zvěří. Snaží se ho vyprovokovat, dostat za mříže stůj co stůj. Stalkingová léčka, zkáza persony non grata v tlukotu minulosti a ponurém oparu budoucnosti. Jean Gabin v roli "opatrovníka - anděla strážného," který se svého svěřence snaží chránit do morku kostí. A. D. ve stěžejní dramatické poloze. Explozivní, definitivní výmluvnost jeho pohledu, z něhož se dá vyčíst zranitelnost, naděje, strach i smutek osudu. Gilotina jako vykonavatel trestu, jako symbol tragédie jednoho člověka, který se stal sám proti své vůli nepohodlným, bez práva dostat druhou šanci. ()
Kvalitní a povedené drama. Označení kriminálka je pro mě nepřesné. Příběhem je hlubší zamyšlení nad systémem spravedlnosti a trestu. Na jedné straně chrání slušné a poctivé občany, na straně druhé je jejím účelem spíše tvrdý trest, leckdy překračující hranici spravedlnosti. Dělat špatné věci není žádná záslužná činnost. Společnost má svůj systém, kterým trestá všechny přestupky a prohřešky. Ovšem společnost, která je založena především na tržní ekonomice, tyto zločince vyrábí sama. Bohužel upřednostňuje trest, nikoli prevenci. Trestá nemilosrdně a krutě a nezajímá se o kořeny a původ. Její nápravný systém nepřevychovává, ale naopak zvýrazňuje pocity beznaděje. Všechno je to takový začarovaný kruh, ze kterého není snadné vykročit, neboť záměrně i bezděčně jsou do něj aktéři stále vtahováni. Vězeňský vychovatel Germain Cazeneuve (dobrý Jean Gabin) si uvědomuje lidské stránky odsouzenců, i jejich bezvýchodnosti. Snaží se pomáhat a vést je k lepšímu a čestnému způsobu života. Nastavený systém nespravedlivé spravedlnosti mu ovšem opakovaně ukazuje svoji bezcitnou tvář pokryteckého elitářství. Bývalý lupič Gino Strabliggi (skvělý Alain Delon) se snaží vést řádný život spořádaného člověka. Překonává překážky, aby byl předsudky a podezřívavostí srážen ve svém pevném přesvědčení. Policejní vrchní inspektor Goitreau (dobrý Michel Bouquet) považuje všechny již jednou odsouzené za zločince. Je posedlý dokázáním jejich společenské nebezpečnosti a nenapravitelnosti. Za svým cílem jde velmi tvrdě a nevybíravě. Neštítí se použít všech zákeřností, podlostí a výhružek. Na střetu Goitreau - Strabliggi je nádherně ukázán nerovný postoj i nespravedlnost celého systému. Z dalších rolí: Ginova půvabná přítelkyně Lucie (Mimsy Farmer), bývalý Ginův lupičský komplic Marcel (Victor Lanoux), Germainova dcera zamilovaná do Gina Evelyne (Cécile Vassort), tragicky usmrcená Ginova manželka Sophie (Ilaria Occhini), majitel tiskárny a Ginův zaměstnavatel (Guido Alberti), Ginova obhájkyně (Malka Ribowska), Germainova manželka Geneviève (Christine Fabréga), Germainův horlivý syn Frédéric (Bernard Giraudeau), a nádherně samolibý prokurátor (Jacques Monod). Silný příběh, silné téma, strhující představení. ()
Nebýt to v žebříčku, tak bych na tenhle nenápadný film nikdy nenarazil. A to by teda byla velká škoda. Příběh jako svině okořeněný špičkovým duem Gabin/Delon, kteří, ač na opačných stranách barikády, jsou v podstatě na stejné lodi. Závěr je jedním z nejsilnějších konců, jaký jsem kdy viděl. 90% ()
Rozplakala jsem se.. ()
U tohohle filmu Vas casto zamrazi. Je to opravdu dobry snimek se skvele vybranou hudbou ()
To je tak strašný, drásavý a zároveň tak krásný film, že jenom si na něho vzpomenu, tak brečím. Nedávno ho znovu dávali a já se nechtěla dívat a pak jsem seděla u televize až do konce a byla jsem ráda, že všichni spí, jsem sama a můžu bečet dle libosti. Přitom to není žádný doják hrající na city, tohle prostě musí dostat každého normálního slušného člověka. Určitě Delonova životní role, ten pohled, než mu strčí hlavu pod gilotinu, kvůli němu se snad s takovýma očima narodil. No a Gabin je Gabin. ()
Silný a působivý film, který ale trpí nánosem romatické zápletky. Gino je duševně a fyzicky silný, na rozdíl od recidivistů, kteří se střídají u Cazaneuva, mistr v tiskárně by si přál takového syna, chce žít normálně, ale ty ženy -jedna zemře při autonehodě a když mu vyhaslý byrokratický "flic" sáhne na tu druhou... To už použil Sartre ve hře Špinavé ruce a mnoho mnoho dalších. Ale jak hodnotit film, kde je vše podřízeno ustřední myšlence. ()
Tohle je ale FILM. Po celou dobu sledujeme nezaměnitelné herecké výkony a vystupňovaný příběh. V průběhu atmosféra silně houstne a já stále očekával co příjde a nakonec to přišlo. Závěr je jedinečný a skvostný, skoro jsem ani nedýchal. ()
Velice intenzivní záležitost. O čem vlastně pojednává ? O odvrácené straně právního řádu ? Nikoli. O jeho selhání ... poměrně fatálním, řekla bych. Přičemž nejslabším článkem i obětí vlastního propracovaného systému je člověk - tak jako vždycky. A proto náš svět vypadá tak, jak vypadá. ()
Tento film je esencí beznaděje. Jedinec obětí systému. Velice smutný příklad zneužití moci k destrukci člověka. Tohle mohou natočit jedině Francouzi. 85% ()
Proč mám pocit, že filmy s Alainem Delonem vždycky končí stejně? Dva muži ve městě, to je téma především sociální. Kam až vede lidská nevraživost, kde jsou hranice vyšetřování? Nechte se překvapit v tomto snímku, který vás nenechá chladnými. Především oceňuji výkon Jeana Gabina. Film jsem viděl v původním znění a mohu jen doporučit. ()
10/10. Kromě Pierra Granier-Deferrea je to José Giovanni, který mě dovede rozplakat. Dva muže ve městě bez krabice kapesníků ani nevyndám z obalu. Ono to není jen smutné, ale i závažné, zamyšlení hodné a… a ten inspektor je ten největší hnusák v dějinách filmu! ()
Snaha o poctivý příběh, která zůstává už scénáristicky v trochu naivním stádiu, a přestože herci hrají své role s odpovídající vážností a hudba občas důrazně přiloží na romantickou misku emocí, nedá se film, založený na francouzsky populisticky obligátním antipolicajtismu, brát s vážností, odpovídající vrcholnému dramatu. ()
Posmutnělý snimek s nevyhutelnou (?) osudovostí na který se nezapomíná... Brněnský dabing uff... Gino Strabliggi (Alan Delon) vlastní vůz v kterém nakonec i zabíjí svou přítelkyni, jedná se o sportovní automobil Fiat 1500 Gt Ghia, 1964.Vozů bylo vyrobeno jen 1000 kusů a maximální rychlost překvapivě na sporťák velmi nízká, cca 100km/h. ()
Koncert Gabina s Delonem. Neni co vice dodavat. Konec je jednim slovem mrazivy. ()
Byla by to pro mě jen nadstandardně obsazená i natočená (a poněkud schematická) historka o polepšeném zloději, hodném dědečkovi Gabinovi a blbém „flicovi“ (stejně jako pro mnoho jiných věcí mi i výraz pro policajta zní ve fránině nejjadrněji), nebýt naprosto hypnotické poslední cca. osmiminutovky, pečlivě obrazově komponované a zároveň drsně syrové díky zvuku (vystavět takovou scénu v běžném komerčním filmu úplně bez hudby, v podstatě na filmovém tichu, jen na krocích a pár většinou jednoslabičných větách, to bylo myslím i na svou dobu nezvyklé a dneska by to nikoho ani nenapadlo). Zakončení téhle scény, jehož náhlost mě vždycky znovu překvapí, a to, jak zůstane viset ve vzduchu Gabinova poslední věta... Kdyby byl celý film takhle silný, je to na šest hvězdiček, takhle jenom na čtyři (a půl). ()
Poměrně jednoduchý příběh, ovšem s brilantním scénářem i obsazením (Gabin i Delon perfektní), výborně natočeno, místy pomalejší tempo je velkou výhodou, jeden z nejlepších francouzských krimi filmů. ()
Film doporučený mým otcem a zde hodnocený velmi vysoko mě teda dost zklamal... Nuda a nuda a nuda, kamera na nic a konec doslova anti-happy-end... Příběh bomba, ztvárnění nula nula nic... ()
„Kdo marně hledá viníka nakonec si ho vyrobí…“ Na trest smrti mám dost jasný názor a plně souhlasím se slovy obhájkyně smutného hrdiny filmu Gina, že "sekyra nás posunuje spíše k barbarským činům než k výkvětu světa." Jestli je přitom nějaký životní příběh ukázkovým příkladem nesmyslnosti trestu smrti, tak je to právě tento příběh. Divák se tu setkává s motivem z Hugových Bídníků, zde má ovšem ona posedlost policejního inspektora vinou bývalého zločince mnohem tragičtější důsledky. Závěr filmu mě hodně dostal, stejně jako mě dostala úžasná hudba se sólem anglického rohu. Ale stejně tak jsem si užil opravdový herecký koncert dua Gabin & Delon. V případě Gabina se mi opětovně vybavili zmiňovaní Bídníci, v nichž Gabin rovněž exceluje. Ale vybavila se mi i životní moudrost tohoto Hugova románu, kterou zde ztělesňuje právě postava onoho vězeňského vychovatele. Asi nejsilnější to na mě zapůsobilo při jeho rozhovoru s policejním inspektorem, když Gabin říká: "Já v lidech hledám vždycky to lepší, protože každý má lepší stránku" ()
Reklama