Režie:
José GiovanniScénář:
José GiovanniKamera:
Jean-Jacques TarbèsHudba:
Philippe SardeHrají:
Jean Gabin, Alain Delon, Mimsy Farmer, Victor Lanoux, Cécile Vassort, Ilaria Occhini, Guido Alberti, Malka Ribowska, Christine Fabréga, Gérard Depardieu (více)Obsahy(1)
Tolik chtěl žít, milovat a mít své přátele, ale minulost byla stejně neúprosná jako gilotina... Bankovní lupič Gino Strabliggi strávil deset let ve vězení, kde měl spoustu času k úvahám. Když prošel branou věznice, doufal, že může udělat tečku za svou minulostí. Za jeho předčasné podmínečné propuštění se přimluvil kurátor Cazeneuve, který po mnoha letech práce s vězni poznal, že to Gino s nápravou myslí vážně. Dokonce se spolu spřátelí natolik, že Gino začne ke Cazeneuveovi chodit na návštěvu a tráví s jeho rodinou volný čas. Najde si práci v tiskárně, majitel si ho váží, a Gino se vážně zamiluje. Minulost ho však dohání na každém kroku. Je pronásledován nejen svými bývalými kumpány, ale i umanutým policejním inspektorem. Ten je přesvědčen, že se lidé nemohou od základu změnit, a špehuje Gina na každém kroku… (Česká televize)
(více)Recenze (368)
Herecký koncert dvou Francouzských bardů to ano, ale dramaturgicky… píše se rok 1973 a toto rozvláčné a nekonečně dlouhé až patetické drama vzniklo v době po kterém dnes spousta pravicových Francouzů včetně Alaina Delona tak volá, kdy svět byl ještě v poŕádku. Tento námět lze lehce manipulativně otočit a výsledek ? Francie a Paříž dnešních dnů kdy i francouzská policie se neodvažuje do jistých čtvrtí. Zkrátka scénář je skvěle napsaný ale každý film je poplatný době vzniku tak jak americký Brubaker. Co by za to dneska Francouzi dali aby byla Francie mravně přesně taková jako v roce 1973…byť šikanující šéf inspektor který při zásahu odpráskne do srdce lumpa by skončil na Gipsce, takhle jen “tlačil na pilu” a dojel na to- byl uškrcen. V dnešní době platí jen jedna spravedlnost a to je : Karma je zdarma… ()
Posledních 15 minut film diváka emočně drtí, dokud nepřijde závěrečná scéna, která je opravdu výjimečně povedená a krutě z ní mrazí. Gabin podává excelentní výkon, Michel Bouquet mu zdatně sekunduje s jeho ztvárněním slizké lidské malosti a Delon taky není špatný. K výborným hereckým výkonům přidejte téma nedokonalého justičního systému, které je nadčasové a aktuální i v dnešní době... Tak proč nehodnotím za pět hvězdiček? Já mám totiž trochu problém s Delonovo postavou Strabliggiho. Herecky to bylo v pořádku, spíš mi jde o scénáristickou část a vývoj té postavy. Ano, na obecné úrovni jsem s ním lidsky soucítil, ale zároveň jsem si k jeho postavě nevybudoval hlubší vztah. Ten prostor pro větší souznění s postavou a divákem by tam přitom ve střední části filmu byl... ()
3 a pol * ()
Vrchní komisař je ukázkovej zmrd. Fuj tvl! ()
Naprosto mimořádný film, který musíte vidět. Je na rozhraní detektivky a psychologického dramatu. Děj je skvěle vystavěný a drží diváka v napětí od prvé do poslední minuty. Rozuzlení je nečekané a velmi dramatické. Herecké výkon jsou fantastcké, zvláště u kurátora , kterého hraje Jean GABIN a napraveném vězni Alainu DELONOVI, který právě dnes ve věku 88 let zemřel. Čest jeho památce, Byl to velký herec, což v tomto filmu potvrdil. ()
Tohle vlastně nebyla typická kriminálka. Žádný zločin se tam nevyšetřoval. Spíše takové sociální drama poukazující na vězeňský systém a problém se zařazováním vězňů zpět do společnosti. Závěrečná scéna, kdy jde Delon pod gilotinu, je opravdu silná. A slyšet od hlavního hrdiny "bojím se" ... není moc takových filmů. Ale v tu chvíli to bylo ohromně uvěřitelné a upřímné. ()
V den Delonovy smrti jsem se díky televizi po dlouhých letech vrátil k "Dvěma mužům ve městě", tentokrát vylepšeným pietním razítkem - datem hercova narození a úmrtí - v pravém horním rohu obrazovky. Film lze vnímat jako plnohodnotné psychologické a společenskokritické kriminální drama nebo jako odstřik z vemena, živeného popularitou obou hvězd; já se kloním spíš k tomu druhému. Vsadil bych se, že i nejednoznačnost názvu, kterou zmiňuje Willy Kufalt, tvůrci nemysleli tak vážně. ()
Produkt své doby. Po roce 1968 ve Francii rychle sílilo hnutí za zrušení trestu smrti. Ať už byly jejich záměry sebevíce bohulibé, francouzští abolicionisté získaly s odstupem času značně negativní pověst, neboť celá řada z nich ve skříni skrývala nejednoho kostlivce a proti trestu smrti nebojovali z nějakého nezištného morálního pohnutí nýbrž naprosto oprávněného strachu, že by na ně taky někdy mohlo dojít. Režisér a scénárista José Giovanni je jedním z těchto mužů. Sám odsouzen k trestu smrti v roce 1948, Giovanni nepřekvapivě patřil mezi jedny z hlavních zastánců francouzského abolicionismu, a přesto že o svém trestu velmi rád mluvil s novináři, o důvodu svého odsouzení záhadně mlžil a občas dokonce i naznačoval účast ve francouzském protifašistickém odboji. Pravdu odhalili až v roce 1993 švýcarští novináři kteří zjistili že hodný režisér a odbojář José Giovanni a fašistický kolaborant, vyděrač a trojnásobný vrah Joseph Damiani jsou jedna a ta samá osoba. Damiani se opět bránil kecy o odboji a výhružkami o žalobě se snažil zneužít soudního systému k cenzuře. Tato cesta nikam nevedla a Damiani tak změnil strategii na staré známé „Svůj trest jsem si odseděl. Mám právo na odpuštění.“, což je z mého pohledu poměrně bizarní obhajoba, jelikož si svůj trest neodseděl a za své zločiny byl po pouhých jedenácti letech omilostněn. Jak už jste asi pochopili lidé jako Damiani se mi hnusí a z ochoty velké části uměleckého světa přimhouřit oko ke zločinům svých kolegů (Polansky, Cosby, Weinstein atd.) je mi špatně, ale i tak jsem se naučil oddělovat autora od díla. V tomto případě to ale není možné, protože Dva muži ve městě je naprosto prachsprostá politická agitka, která se nezmůže na víc než emoční manipulaci a nekonečné moralizování. Jestli si chcete nechat povídat o morálce od takové svině jako byl Damiani tak do toho, ale já z toho mám stejný pocit jako kdyby si O. J. Simpson a Amber Heard založili manželskou poradnu. PS: Damianiho biografie na ČSFD je naprosto otřesná. Nechápu jak to že i IMDB je na tom líp, a to jsou tam moderátoři proslulí potlačováním nepohodlných pravd a cenzurou politických oponentů. ()
Reklama