Režie:
Luigi ComenciniKamera:
Ennio GuarnieriHudba:
Fiorenzo CarpiHrají:
Alberto Sordi, Annie Girardot, Fernando Rey, Patrick Dewaere, Ángela Molina, Harry Baer, Marcello Mastroianni, Stefania Sandrelli, Ugo Tognazzi, Miou-Miou (více)Obsahy(1)
Film s hvězdným hereckým obsazením vyobrazuje, co se stane, když se na dálnici proud vozidel zastaví. Nejprve je klid, všichni pozorují a čekají. Když tento stav ale trvá dlouhých 24 hodin, pak lidé dávají průchod svým vášním. Děj filmu je poskládán jako mozaika ukazující charaktery postav i bariéry mezi jednotlivými sociálními vrstvami. Začíná jako lehká komedie, která se ke konci změní v drama. (radmas)
(více)Recenze (20)
Znamenité vykreslení charakterů lidí, kteří se nikdy předtím neviděli a přesto musí spolu vydržet "vězení", které jim připravil silniční kolaps. Naplno propukají skryté pudy a z normálně bezúhoného člověka se stává "časovaná bomba". K výbuchu pak už jen stačí málo - třeba, že řidička naproti je sexy anebo...Zajímavý film, ve kterém si společně zahrála spousta hereckých hvězd z Evropy! ()
Mozaika malých příběhů, které napsal sám život. Comencini angažoval plejádu tehdejších italsko-francouzských filmových hvězd a dal jim obyčejnou lidskou tvář, která se ztrácí v davu ostatních. Dusné vedro na italské dálnici, kde všichni uvíznou na celý den a před očima diváka se začnou odvíjet ta malá z vetších souvislostí na první pohled vystřižená dramata. Necharakterizují pak ani jednotlivé postavy, ale člověka v celé jeho kráse i hnusu. A především v tom druhém je Comencini naprosto nekompromisní a z jeho zrcadla jde chlad. Nedoporučuji pak de facto žádnému fanouškovi angažovaných hvězd, poněvadž si je vůbec neužije. A tak jak se vždy provoz po dopravní zácpě obnoví, tak pokračuje i život sám, děj se co děj, tak to vždycky bylo, je a snad i bude. Do určité míry díky oné mnohočetnosti neosobní až odtažité, ale i proto možná tak silné, protože takhle to kolem nás prostě klokotá a my jsme toho součástí, ať chceme nebo ne. Pětihvězdičkový sociálně-kritický koncert bez falešných tónů. ()
Skupina aut v nekonečné koloně a jejich osazenstvo, z nichž se stanou trosečníci ve stojatých vodách dopravní zácpy. Lidstvo sice od neandrtálců už urazilo tisíce let, od zvířat ale některé jedince dělí jen pár hodin v nepohodlí. Paleta postav je pestrá, charaktery při bližším zkoumání nikoli. Hlavní roli hraje mužské srabství v různých polohách i míře. Otec, nutící svou dceru k potratu nemanželského dítěte, protože by mohlo ohrozit i jeho čest, zhulený týpek, kterému je milejší absťák než přiznání si, že má problém, herec, který nabídnuté pohostinství využije až příliš a pak se není schopen bránit vydírání, skupina hejsků, která znásilní dívku, podvraťáci, kteří - ač v přesile - jen přihlížejí, a mladík, který ji nakonec nedokáže pomstít. Jediným úsměvným momentem je chvíle, kdy Itálie vyhraje fotbalový zápas, všichni vybalí z kufrů vlajky a začnou oslavovat. Když se dalšího dne kolona konečně rozjede, zdánlivě je všechno jako na začátku. To jen životy některých lidí se rozjely z prudkého kopce během těch několika hodin, kdy jejich auta stála. ()
Predstavte si, že sa zrazu ocitnete v Dopravnej zápche ... [niekde v rímskej oblasti], kedy sa síce i istý čas hýbete aspoň akýmsi, vskutku naozaj »slimačím tempom«, ktoré onedlho dokonca vystriedalo ešte i oveľa pomalšie ["mŕtvolnejšie"] tempo, čo zrejme neveštilo absolútne nič pozitívneho, a práve preto sa o tom taliansky režisér Luigi Comencini, rozhodol nakrútiť pozoruhodný titul, ktorý sa naprosto celý odohrával na neprejazdnej diaľnici ... • Skrátka; už len samotný námet vzbudzoval i nemalé očakávania, či teda náhodou nebude mať, povedzme napríklad: statický charakter, pričom našťastie sa tieto obavy vôbec nenaplnili. Hneď vysvetlím aj prečo: Čím dlhšie budú [postavy] trčať v [ne]konečnej automobilovej zátarase, tým bude vari i samotná atmosféra čoraz viac hustnúť, až som bol napokon v jednej konkrétnej [nočnej] sekvencii i mimoriadne nemilo prekvapený, čoho sú ľudia vlastne všetkého schopní ...? • A v podstate i o nás ľuďoch [o našich "temných stránkach"] priamo pojednával tento viacvrstvový titul, ktorý určite neradno len tak podceňovať. • Režisér si medzi tou kopou šoférov [a ich spolujazdcov], šikovne vybral viacej, ako desiatku/desiatky z nich, ktorým venoval i náležitú pozornosť, kedy počas toho i «neustále» prestrihával na množstvo postáv → zo začiatku s odľahčenejším rytmom, ktorý neskoršie trochu zdramatizoval, aby to bolo snáď i o čosi predsa viacej zaujímavejšie, a veru jedna sekvencia mi pripomenula aj tú z kontroverzného: Mechanického pomaranča, ktorou sa možno režisér trošku inšpiroval? • Priznám sa, že som sprvoti ani nemal príliš vysokú mienku o tomto titule [rovnako som sa totižto obával akejsi "zdĺhavosti"], ale nakoľko som sa postupom času dokázal celkom obstojným spôsobom ponoriť do tohto obsahu, tak celkové dojmy sa zväčša pohybovali niekde na hranici medzi 3 a 4*, keď až v 2/2 minutáže; som sa napokon priklonil k priaznivejšiemu výsledku. ()
Mozaikové drama z obří dálniční zácpy s výbornými výkony nejen hvězd jako Annie Girardot nebo Mastroianni, ale i herců ve vedlejších rolích, s jednou pro mě nezapomenutelnou a velmi silnou scénou. To když se mladík chystá pomstít hromadné znásilnění dívky, už nese zapálenou sirku k nádrži auta, kde tři násilníci (znavení po tom, jak si „pěkně užili“ ) spí, ale nakonec to auto nezapálí... Ono totiž není tak snadné rozloučit se se svou duší a někoho opravdu zabít ... Takže co zbývá nám všem – stejně bezmocným lidem? Jen tupě dál trčet v totální zácpě na dálnici, kudy jsme si to chtěli hasit nejmíň stovkou. A místo pomsty a nějaké katarze se jen z auta do auta přes okénko držet za ruce. A lidé kolem nás, násilníci i ti, co jen mlčky přihlíželi a posvítili si na znásilnění reflektory auta, aby líp viděli, ti všichni dělají jakoby nic. Hořkým vítězem tohoto pro mne i po letech mrazivě silného dramatu je tak nakonec vytrvalostní chodec, neúnavně se proplétající mezi řidiči a uvězněnými auty. Na rozdíl od všech těch tisíců zoufale vzteklých, paralyzovaných lidí ten chodec jediný brzy uvidí, co je za obzorem... ()
Galerie (20)
Zajímavosti (3)
- Natáčelo se výhradně ve studiích Cinecittà, kde byly rekonstruovány silnice, čerpací stanice, továrna s komíny a statek po vzoru starobylého domu poblíž okrajové Via Appia Pignatelli v oblasti Appia Antica. (classic)
- Film byl uveden do kin s délkou 121 minut, ale verze dostupná na DVD má 108 minut. (classic)
- Ve filmu můžeme slyšet tyto písně: Martina (Angela Molina) zpívá „Woman of Night“ (hudba a text Alessandro Incrocci), Anna Melato zpívá „Il train dei bambini“ (hudba Fiorenzo Carpi, text Gianni Rodari) a Germana Gargiulo (Giovannella Grifeo) zpívá „La canzone dell'ingorgo“ (hudba Fiorenzo Carpi, text Massimo Patrizi). Ve filmu též zazní píseň „Momento 25bis canzone del male“ (hudba a text Mario Salis). (classic)
Reklama