Režie:
Romain GavrasKamera:
Matias BoucardHudba:
SurkinHrají:
Abdulah Sissoko, Dali Benssalah, Sami Slimane, Alexis Manenti, Anthony Bajon, Karim Lasmi, Ouassini Embarek, Ladj Ly, Léopold Bara, Birane Ba, Iless Hachi (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tragická smrt kluka na sídlišti Athena vyvolá otevřenou válku, ve které se nejvíc angažují jeho starší bratři. (Netflix)
Recenze (121)
Aneb o tom jak to vypadá, když povstane pařířské předměstí plné přistěhovalců. Do poloviny strhující, svižná, dechberoucí věc s výbornou kamerou a výpravou. Od poloviny to ztrácí dech, tempo a myšlenku. ()
Nemám pocit, že by bylo nutné pokoušet se o něco emočně silnějšího, vždyť dění mluví za vše. O postavách nebylo třeba vědět tolik, když ono tolik v tomto případě pro jejich hlubší poznání stejně zdaleka nestačí. Stačilo stručné rozestavění figurek, názor každého z bratrů na situaci a ve zbytku to, v čem je Romain Gavras nejsilnější, zcela pohlcující klipová forma. Přepadení policejní stanice a jízda zpět na sídliště Athena spolehlivě vtáhnou do bitevní vřavy. Kamera proplouvá místnostmi, v nichž panuje dokonalá souhra, každý dělá přesně to, co má, i ten poslední za postavou v záběru má svůj smysl. Není to jen první polovina, v tomto trendu se pokračuje i dále, ale právě s větším prostorem pro příběh, který pouze přidává další otázky. Atmosféra, ale i Sami Slimane však na výbornou. 75% ()
Nemám rád ghetto filmy,chovanie niektorých etnických skupín sa dá pokojne zrovnať so správaním primátov na TV Animal planet.Filmarina ale slušná. ()
Athena je film, kterej šlape od začátku až do konce. Je sice pravda, že začne tím nejlepší a ve závěru to tak docela nesemele, protože nevěnuje postavám toliko do hloubky na to, aby jejich počínání diváka emocionálně sevřelo a semlelo, ale tematicky je to završeno více než dobře. Jde o nepokoje na francouzském sídlišti, které začaly poté, co uniklo video, kde pár policajtů ubilo malého kluka - migranta. Film na konec ukáže, jak to celé vlastně bylo a film tak není toliko o rebélii proti nespravedlivému systému, nýbrž o důležitosti dialogu, porozumění, následcích jejich absence a nahromaděné frustraci. Krom toho, že je to celé úchvatně natočené je to také vyprávěno z pohledu tří postav - bratrů oné oběti. Tito bratři vhodně reprezentují tři způsoby, jakými migranti můžou reagovat na svou životní situaci uvnitř jiného státu: 1. Abdul se z nich tří nejvíc přizpůsobil. Stal se vojákem sloužícím pod francouzskou vlajkou a to, že je náboženstvím muslim, pak jeho francouzskému okolí nevadí, hlavně dokud to nedává moc najevo. Svým způsobem je tak ideálně asimilovaný, protože už ani nepřipomíná svůj původ. 2. Moktar je oportunista, který od začátku vidí, že jako imigrant to bude mít v normální společnosti příliš těžké, a tak se uchýlí do světa ilegality, ve které může jednodušeji uspět. 3. Karim je z nich tří nejvíc radikální. Se systémem se nikdy nesmíří a raději uvidí všechno hořet za svou pravdu, než aby se sklonil a toleroval nespravedlnost. ()
Jo, asi realistický film. Osobní drama na pozadí společenského dramatu. Režisér se potatil, kvituju. ()
Francuzsko je expert na tieto filmy o poulicnych nepokojoch,to im treba uznat a tento nie je vynimkou,plusom je husta atmosfera,napatie by sa dalo krajat,herci frcia na jednotku,kamera je dokonala a este k tomu vsetkemu aj skvela hudba,minusy som nepostrehol ziadne a moja spokojnost je na tej najvyssej urovni...:-) ()
Priamočiaro plynúca ale taktiež divácku pozornosť vyžadujúca explozívna jazda, ktorá ale v druhej polovici jemne stráca dych; hlavne kvôli dramatizácii bratských vzťahov a postáv samotných. Časom začne byť teda jasnejšie akým smerom sa to celé bude uberať a akú príchuť budú mať záverečné minúty. Gavras sa snaží, nemožno mu uprieť úspešnú snahu nadchnúť, celé to však trošku pôsobí ako na javisku, kde je všetko naokolo perfektne načasované a nachystané, navyše zaberané efektne dlhými zábermi, čo zasa okrem veľkoleposti na druhej strane vytvára akúsi pocitovú strohosť diváka voči postavám, naopak ale korešpondujúcu so zaslepením hlavnej bratskej trojice. Formálna stránka tak vytvára zmiešané dojmy. 70% ()
Chvíli jsem byl na pochybách, jestli se to nesnaží být až moc cool. Nakonec jsem ale chytil vlnu a přestal tuhle otázku řešit. Příbuzné snímky Shorta, BAC Nord, Les Misérables i La Haine měly asi obecně silnější charisma, ale i tak si Athena drží celkem dobrou úroveň a nezatracoval bych ji. Reálně to vidím tak na 3,5 hvězdy, ačkoliv v rámci mantinelů přimhouřím oko a přikloním se ke čtyřem. ()
Najviac nebezpečným bodom filmu režiséra Gavrasa je to, že jeho obrazy, hrdinovia a antihrdinovia majú viac spoločného s realitou, ako by sa to na prvý pohľad zdalo. Úvodná cca 12 minútová na jeden záber natočená scéna je nadpriemerne zvládnutá, podobne ako ďalšie kratšie a dlhšie scény, ktoré sú charakteristické pre tento film. Nenávisť, agresia a násilie len spôsobia ďalšiu nenávisť, agresiu a násilie. Film, ktorý pracuje s nepeknými avšak mnohokrát veľmi reálnymi obrazmi. Osobné hodnotenie: 82% (****) ()
Holt, Francúzsko už nie je, čo bývalo. Títo krémovníci si rozobrali kolísku kultúry až na súčiastky. Výsledok vidíme denne v správach. Film len kopíruje dianie v štáte, ktorý nám dal liberté, fraternité, egalité.. ()
Nemá cenu neustále opakovat, že Evropa si nasrala do vlastního hnízda. Tento znepokojující film o francouzské občanské válce je zatím fikcí, ale brzy se může stát realitou. ()
„Žili, byli bratři tři- to jsme my. Měli mezi sebou při - to jsme my“. Co je pro někoho dechberoucí akce, může být pro druhého až příliš militantní chaos. Myslím, že jsem pochopil, na jaký terč Romain Gavras cílil, ale chtě nechtě, musím se přiřadit k té skupině, pro kterou není Athena novými Bídníky (r.2019). Jestli bych měl něco pochválit, tak možná intenzitu vyprávění a pokus upozornit na nešvary rozdělující dnešní společnost. Jinak jsem se na francouzských ulicích znamenajících anarchii necítil vůbec komfortně. ()
Athena je na jednu stranu nesmírně zajímavý snímek, hned od samého začátku diváka uvrhne do krutých pouličních bojů, které jsou až mrazivě realistické, strašně se mi líbily dlouhé záběry a celkově styl natočení, místy až mrazivá atmosféra doprovázená vhodně zvolenou hudbou vytváří opravdu výjimečný zážitek, který se, minimálně na Netflixu, jen tak nevidí. Na druhou stranu si nešlo nevšimnout postupně upadajícího tempa, závěr postrádal alespoň nějaké menší poselství, z herců mi nikdo nepřišel nijak extra sympatický, byť uznávám, že snad každá postava působí autenticky a herci rozhodně hrát umí. Dané téma se dalo zpracovat mnohem více poutavěji, každopádně si Athena ten průměr rozhodně zaslouží. 5/10. ()
Příběh o nepřízpůsobivých opičkách a jakým směrem se ubírá Francie... ()
Od první do poslední minuty se Athena odehrává v obrovským chaosu plnýho výbuchů, kouře, světlic, slzáku a řevu. Nebudu lhát, ale když to trvalo už víc jak půlku filmu, ztratil jsem jaksi koncentraci, film dokoukal jen ze setrvačnosti a bylo mi vlastně úplně jedno, jak to dopadne. Vizuální stránka filmu je ale na jedničku, natočený je to hodně reálně. ()
Vizuálně dokonalé. Bohužel tenhle typ "jednozáběrových" filmů už z podstaty nemůže jít do hloubky problému. ()
Spíš než obsah tady vítězí forma a to doslova. Extrémně dlouhé záběry jsou dechberoucí, obzvlášť ty v davových scénách, takže divák tomu odpustí i pár nelogičností a pár scén jen pro efekt. Mezi podobně laděnými filmy poslední doby to tenhle dotahuje ad absurdum. ()
Francie má ze všech evropských zemí patrně nejbohatší historii občanských nepokojů, stávek, povstání a více či méně krvavých revolucí, a když se do toho přidají poslední dekádu, dvě kulminující problémy s druhou či třetí generací vopálenejch kluků původem z francouzských kolonií, může z toho vylézt podobnej mazec, jako je tahle hodinu a půl dlouhá kamerová jízda „na jeden záběr“, která diváka nekompromisně vtáhne přímo doprostřed bojů radikálních mládežníků s policií o sídliště, proti kterému je Chánov pohodovým místem k životu, a kde se střetává stará Francie s tou novou, přičemž největšího překvapení se člověk dočká po skončení filmu, když začne zjišťovat, co se tam stalo doopravdy... 72 % ()
Sedm pekelných bran sebeparodie překročeno, nakonec už se tomu nedá ani smát, je to fakt vyloženě smutné. Nečekal bych, že zrovna Gavras natočí suverénně nejhorší film, jaký jsem za hodně dlouhou dobu viděl. ()
Filmařsky ano, moc zajímavé. Dějově a postavově o ničem, málo vykreslené, psotavy vyjdou do ztracena. Poslednách dvacet minut a úplný závěr to úplně zabijou. Škoda, Francouzi to umí mnohem lépe. ()
Reklama