Režie:
Emerald FennellScénář:
Emerald FennellKamera:
Linus SandgrenHudba:
Anthony B. WillisHrají:
Barry Keoghan, Jacob Elordi, Archie Madekwe, Rosamund Pike, Richard E. Grant, Ewan Mitchell, Carey Mulligan, Reece Shearsmith, Lolly Adefope, Alison Oliver (více)VOD (1)
Obsahy(3)
Student Oliver Quick (Barry Keoghan), který se snaží vydobýt si své místo na Oxfordu, se nechá vtáhnout do světa okouzlujícího a aristokratického Felixe Cattona (Jacob Elordi). Ten ho pozve na Saltburn, rozlehlé sídlo jeho výstřední rodiny, kde prožijí nezapomenutelné léto. (Prime Video)
Recenze (192)
Nemůžu si pomoct, ale přes kvalitní řemeslo mě to vlastně ničím nezaujalo. Moc to připomíná mix filmů a knih které, samy o sobě, dané motivy zpracovávají o poznání lépe+ mám nějakej problém s xichtem B.Keoghana a dvě hodiny na něj koukat v jeho nejodpudivějších kreacích bylo fakt utrpení (zkouším to ale do hodnocení nepromítat). ()
Emerald Fennell rozhodne fandím, pretože už v druhom filme dokázala, že je veľmi talentovaná režisérka, no bohužiaľ nie až tak talentovaná scenáristka. A rovnako ako jej predošlý snímok Promising Young Woman je aj Saltburn sklamaním hlavne po tejto stránke. Štýlová, vizuálne podmanivá, provokatívna hra s divákom, kde je však všetko len na efekt. Saltburn toho v priebehu dvojhodinovej stopáže mnoho sľubuje, ale vo finále málo prinesie. Vie skvelo striedať nálady zo serióznej drámy, cez satiru, thriller s pár zámerne šokojúcimi scénami bez toho, aby to pôsobilo rušivo, avšak vo výsledku nepodá presvedčivý príbeh, keďže ani jedna z postáv, ani jedna zo situácii tu nepôsobí dôveryhodne. Celé je to len také načančané pozlátko bez uveriteľnej psychológie postáv, ktoré sa snaží v závere tváriť ako sofistikovaný psychologický thriller, ale je to len taký navoňavý brak. Či zámerný alebo nie, to už si musí odpovedať každý sám. Mňa to tie dve hodiny síce náramne bavilo a vizuálne uchvátilo, ale zároveň mám k tomu toľko výčitiek, že tentoraz nemôžem zaokrúhliť to hodnotenie vyššie. CELKOVO: 7/10 ()
Film je podľa mňa trošku pre-hype-ovaný. Obsadenie a herecké výkony, zasadenie deja, hudba, vizuál, kamera (tá zmena formátu bola vítaná)- toto všetko je skvelé. Prvý dojem bol asi na 5 minút "wow", ale po tých 5 minútach som sa začala zamýšľať nad niektorými momentami a zistila som, že veľa vecí bolo vlastne dejovo dosť zvláštnych. V podstate to bola všetko len kôpka lží s pozlátkou na vrchu. A ja som to prekukla. ()
Natočené je to dobře, herci to zahráli v pohodě, kamera i zvuk, ale nějak mě to moc nechytlo. Téma je obdobné, jako bylo zpracováno už mnohokrát (a lépe). Ksicht Barryho Keogena mi moc nesedl, ale přiznávám, že závěrečná scéna nebyla špatná. ()
Film, který se ve mně od zhlédnutí bije… vizuálně skvělý film, který je podpořen hereckými výkony celého osazenstva, chytře vybranou hudbou a indie stylem, jenž autorka využila i u svého debutu. Můj problém nastává v samotném příběhu, který se mě snažil celou dobu zahlcovat povrchním řešením jednoho tématu za druhým, ale tím, že jsem vlastně nevěděl, kam to všechno směřuje… pro mě nedokázal završit skvěle rozehranou partii… Twist, ačkoliv vypadá, že je promyšlený (a on i je…), tak u mě selhává, jelikož ani zpětně v něm nevidím žádnou výstavbu… závěrečná scéna je ovšem ikonou už teď. Nejrozporuplnější film loňského roku. ()
No ty vole! To je hrozne neprijemny film... A ta zaverecna scéna... A ano, je to takový temnější Talentovaný pan Ripley. ()
Plytká tiktokizace Pana Ripleyho, která jde za každou cenu po explicitní dřeni, aniž by kdy držela pohromadě nebo se alespoň náznakově zabývala psychologií postav, které jsou tak spíš loutkami pro cokoliv, co zrovna vypadne z "the twisted mind of Emerald Fennell". Otázka, proč by kdokoliv bral Barryho Keoghana pod křídlo, když od první chvíle vypadá jako maniak, je nakonec tou nejméně palčivou. Abych pochválil alespoň nablýskaný povrch, muselo by to mít vůbec nějaký tvar. 10 % ()
Nepříjemný ponor do zvrácené duše na první pohled všemi odstrkovaného studenta. Nablýskaný vizuál, šokující elementy a výtvarná stránka filmu bohužel stěží maskují chabou propracovanost psychologie postav. Ale i tak dobrá chuťovka připomínající Talentovaného pana Ripleyho. ()
Vizualne fajn, ale tim to tak konci. Zapletka je asi tak nepredvidatelna jako ze po nedeli prijde pondeli. Chybi jakykoli twist. Tech par radobysokantnich scen z toho trci jak klacek z vody, protoze tam vubec nesedi a nehraji. O budovani postav nemusime mluvit vubec, protoze tam zadne neni, postradaji hloubku, motivaci i logiku. Ale tak aspon, ze je to dlouhy! Jako videoklip k nejake pisni od Eurythmics by to asi fungovat mohlo, jako celovecerak nikolivek. ()
5/10. Pro mě osobně nezajímavá pozéřina, která je dobře natočena a obsahuje několik působivých scéna a úhlů, ale ve svém nitru je prázdná a zapomenutelná. Zároveň dokážu pochopit lidi, kterým se to líbí tak moc, že se to zařadí do jejich žebříčků nejoblíbenějších filmů roku 2023. Dejte tomu šanci a uvidíte, do jaké skupiny se zařadíte. Soundtrack, kamera, střih i herecké výkony na dobré úrovni. Film který bych při premiéře viděl nejraději v kinech, nikoliv na Prime Video, ale It Is What It Is... ()
Od režisérky Nadějné mladé ženy sem čekal po příznivých reakcích trochu víc než roztahanou kombinaci Call me by your name a Talentovaného pana Ripleyho. Jeden z těch filmů do kterého je třeba jít ve správném rozpoložení a to sem já neměl a nesedlo mi to…60% ()
Saltburn je falešný hráč. Celou dobu nakládá kinky bizáry, moc to nedává smysl v intencích reálné psychologie, ale vy to tomu odpouštíte, protože - jak řekla kamarádka: "AaaAAAaaeeeeAAAAeeee, Jacob Eloordiiiii!" A pak na konci v posledních pěti minutách film přeřadí rychlost a najednou se snaží být chytřejší a šokovat vás nějakým psychologickým twistem. A asi záleží, jestli mu to sežerete, že to bylo poctivě připravené a budované. Já spíš ne, a souhlasím, co tu píše kolega*yně dO_od: All style, no substance. ()
Vida, už dlouho jsem neměl film k hejtu. Jak je ten známý meme kde stojí normální chlápek na podiu v plavkách mezi kulturisty, tak je je přesně Saltburn mezi všemi známými a povedenými filmy o magorech mezi kterými by to chtělo být. Škoda, protože obsazení je typové Keoghan i Elordi odvádějí dobrou práci, trochu jsem měl problém s rodinkou. Pike i Grant moc nevěděli co hrát, což mne přivádí ke slabé režii tier Zack Snyder, jen jsou místo zpomalovaček dlouhé rádobyumělecké záběry. Nekarikovat to zkaženou šlechtu a nebýt tam homosexuálové, nikdo by si o to neopřel ani kolo. Provokativní je to jenom rádoby, není tam nic šokujícího. Honipéřina pro lidi s TikTokem. 4/10 ()
Ve své druhé polovině výborné drama s excelentním hercem Barrym Keoghanem. Je skutečně slast ho zde vidět! A zároveň je to i děsivé. Bohužel ale také jde o film, kde od poloviny víte, kam to celé bude směřovat a jak to skončí. Jenže než k tomu konci dojde, budete muset přečkat tunu zbytečné výplně. Kdyby toto drama (komedie to fakt není) mělo 90 minut, skákal bych do nebes! Kdyby mělo 100 minut, ještě bych mu udělil čtyři slunce. Ale 127 minut je prostě příliš! To a závěrečné ukázání toho, co stejně všichni pochopí a už i ví, sráží u mě hodnocení na výsledných: 70%. ()
Škoda té fakt zbytečně dlouhé úvodní půlhodiny, která mě začínala přesvědčovat, že ten film bude nuda. Kdyby se totiž zkrátila minimálně o patnáct minut, věřím, že bych byla schopná tomu přidat. Ač Saltburn působí svým příběhem jako moderní gay-zámecká-fantasy červená knihovna ve stylu harlekýnových romancí (takže ve zkratce romantický brak), má to určitou jiskru, o kterou su ta stará herecké osazenstvo v podání plochých povrchních postav, které zajímá jen to, jak si udělat život co nejvíce bezstarostný. Duchapázdnost těchto posh postav tomu dodává takové to pozlátko, na které se dobře kouká, ale špatně se s ní soucití. Středobod děje je tu totiž vztah mezi Olliem a Felixem, který podle mě nebyl vykreslen příliš zdařile, a tudíž divák nemá moc důvodů se s postavami sžít. Vizuálně a herecky je to super. Barry si podle mě zadělává na slušnou kariéru. Artový feel a krásné britské zámecké prostředí tomu dodávají zapamatovatelný design, ovšem ten ústřední vztahový motiv na mě dělal dojem spíše parodický než plnohodnotně emotivní. Možná to tak ale mělo být. Ten závěrečný twist a změna směru by tomu odpovídala. Těžko říct, co přesně si z toho divák má odnést. ()
Emerald Fennell je prostě paní režisérka a nemůžu se dočkat na další její počiny, protože mě opět naprosto dostala. Nejhorší je, že jsem postavu Barryho Keoghana chápala a vlastně jsem s ním i soucítila bez ohledu na to, co všem udělal. A přesně tohle Emerald prostě umí. Je to slabší než její prvotina, to rozhodně, ale kvalitu, gradaci, moment překvapení to pořád má a dokázala si to udržet. ()
Excelentní konec to nakonec zvedl na tři hvězdičky, ale bohužel mě průběh filmu někde od příjezdu na Saltburn začal celkem srát díky poměrně nereálným charakterům a děsivě natahované stopáži. Škoda, tohle mělo velký potenciál. 55% ()
Jak já se těšil a ona je to jenom taková honipéřina Emerald Fennell. Snaha šokovat a vzít si to nejlepší z filmů jako je Talentovaný pan Ripley. Přijde mi, že už se netočí nic jiného než tyhle ''společenské satiry'' z vyšší společnosti. Barry Keoghan má sice hlavní roli ušitou na míru, ale několik obzvláště explicitní scén mě přesvědčilo, že už ho asi nikde jinde nechci vidět. Zároveň mě také bavily určité popkulturní reference včetně povedeného hudebního soundtracku, ale celkově je to hodně málo. Rozhodně se jedná o osobitý autorský kousek s několika šokujícími momenty, ale dokud se Emerald Fennell neuklidní, tak to nebude nic pro mě. ()
Strašné, prázdné, nudné, ubohé. ()
Řekla bych, že v případě filmu Saltburn záleží asi dost na tom, jaké od snímku máte očekávání po obsahové stránce po shlédnutí traileru. Už jen ten si hraje s divákem úplně stejně jako film samotný. Protože je už poměrně brzo jisté, že se ve skutečnosti jede trochu jiným stylem. I já jsem si původně myslela, že to bude trochu jinam. A možná právě tenhle skutečný směr mě bavil ještě víc. Protože Oliver je od začátku jasný trouba. Zakřiknutý a bez přátel. Byť samotné retrospektivní vyprávění jasně naznačuje, že za ty dvě hodiny příběhu se toho změní hodně. A koho by nezajímalo, kam se až dostal? Film samotný totiž skvělě pracuje s myšlenkou, zda vůbec na tom všem záleží. Zda záleží na tom, co se stane bohatým. Zda vůbec stojí za tu námahu je litovat. Jsou to přece boháči, co mají jinak všechno. Co by ještě chtěli víc? A jak se Saltburn tedy povedl? Předchozí film Emerald Fennell jsem neviděla. Saltburn jsem mě tedy utáhl na jiné jméno. Barry Keoghan. A musím říct, že to díky němu bylo možná právě proto tak dobrý. Byl to jeho herecký koncert ve všech ohledech. Všechna světla na něj, prosím! Protože to on je v téhle show hlavní hvězda. Ostatní? Jenom tupý panáci, kteří jsou po cestě, kteří mají nastavovat zrdcadlo společnosti, zatímco hlavní hrdina to svoje pro jistotu rozbil už dávno? Za celý film se o nich nedozvíme vůbec nic. Jenom ta zakladní rozdělní podle toho, jak bohaté lidi vnímají ostatní. Jenom prázdné schránky s základním charakterem, který prázdně sedí na každou rodinu a ty kolem nich. Nemají proto jak překvapit. Jsou to jenom šablony, které se chovají přesně tak, jak se od nich předpokládá. Ať tím, že jim to vyhovuje nebo tím, že musí kvůli tomu, kdo jsou. Prostě to tak je. Je to slabina filmu? Rozhodně ne. Právě naopak. Díky tomu všechno působí o to víc reálněji. Prázdně, ale reálně. Proro je řada na důležitou otázku. Vyhrála forma nad obsahem? Asi bych teď možná mohla být negativní a psát něco v tom stylu, že všechna ta vizuální krása, která diváka oslepí, je tam z důvodu, aby schovala jednoduchý příběh, který od své prázdnoty potřebuje odvést pozornost právě těmi všemi blbinami. Ale to já neudělám, protože mám slabost pro užití barev jako částečného vypravěče. Jak se používají barvy a různě barevné filtry k prohloubení emocí a vyřčeného. Stejně jako kamery, která dělá přesně to stejné při zabírání postav, které je až kolikrát na hraně ohledně jejich výškového rozdílu. Podle toho, jak je to třeba a podle toho, o čem se spolu baví. A celkově celou dobu je tahle stránka filmu nadherna. To platí i o hudbě, jejíž výběr je prostě top, a hodí se tam. Všechno nejsou jenom osmdesátky. A například úplný zavěr diky ní prostě funguje a všechno skvěle uzavře. Jsem si vědomá toho, že tady vážně nedochází k žádnému objevení Ameriky...ale je to všechno spojené s tou sílou, kterou film má. Buď vás absolutně vtáhne, nebo ho vypnete do půl hodiny. A pokud vás vtáhne, ty dvě hodiny utečou neskutečně rychle. A budete nejspíš s tím vším spokojení. Pokud se budete nudit už na začatku, slibuju, že časem se to nezlepší, celou společnou cestu tady asi nenajdete. Nejvíc vtipné na tom je asi to, že v případu zrovna tohohle filmu budou mít obě skupiny diváků ve svém hodnocení úplně stejnou pravdu. Ještě mnohem víc než v případě jakéhokoliv jiného umění. Skvěle natočený herecký koncert především Barryho Keoghana, který v tomhle psychologicém dramatu s luxusním vizuálem, ze sebe dává všechno. Tak bych film shrnula jednou větou. Zdá se to na první pohled málo, ale ve skutečnosti není... () (méně) (více)