Režie:
Gianni AmelioKamera:
Luan AmelioHudba:
Nicola PiovaniHrají:
Luigi Lo Cascio, Elio Germano, Sara Serraiocco, Anna Caterina Antonacci, Luca Lazzareschi, Leonardo Maltese, Valerio Binasco, Alberto Cracco (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Na konci 60. let proběhl v Římě soudní proces, který vyvolal senzaci. Dramatik a básník Aldo Braibanti byl odsouzen k devíti letům odnětí svobody za plagio, tj. za to, že podřídil své vůli, a to jak psychicky, tak fyzicky, jednoho ze svých studentů a přátel, který nedávno dosáhl plnoletosti. Chlapec byl na přání rodiny zavřen do psychiatrické léčebny a podroben sérii zničujících elektrošoků, aby se z tohoto „ďábelského“ vlivu „vyléčil“. O několik let později byl trestný čin plagio z italského trestního zákoníku odstraněn. Ve skutečnosti totiž sloužil k obžalobě „odlišných“ všeho druhu neodpovídajících normám. Film vychází ze skutečných událostí a vypráví příběh, v němž vedle obviněného hraje podstatnou roli také jeho rodina a přátelé, žalobci a podporovatelé, a také víceméně zmatené či lhostejné veřejné mínění. Pouze jeden novinář se pokusí o znovunalezení pravdy, a čelí proto podezření a cenzuře. (MittelCinemaFest)
(více)Recenze (12)
ký ďalší talianský film o buzerantoch. Mám na nich šťastie v poslednej dobe. ODPAD! ()
Vůbec jsem nevěděla, že v Itálii byla někdy homosexualita tabu. Nicméně je to moc příjemný snímek plný italské elegance, krásné hudby a lásky. ()
Elán síce spieva, že hudba je liečba šokom, ale z elektrošokov neurobíš hudbu a z homosexuála heteráka. Evidentne. Film o nesympatickom človeku, ktorý zažil nespravodlivosť. Trestný čin psychickej manipulácie medzitým zmizol z trestného poriadku a to majú teda šťastie všetci vlastníci médií. Tých by dnes na lavici obžalovaných bolo viac než slovenských hokejistov na trestnej lavici, keď im to zase nejde. ()
Smrtelně vážné, bez emocí a ukrutně nudné. ()
Odsúdiť niekoho za lásku na 9 rokov väzenia s odôvodnením, že si toho dotyčného podriadil fyzicky aj psychicky, to je neuveriteľné. A že sa to udialo v Taliansku pred cca 60-timi rokmi ešte viac. Liečba psychických porúch elektrošokmi to bolo tiež poriadne brutálne. Áno aj dnes majú ľudia problém prijať homosexualitu, no človek očakáva aspoň od rodičov porozumenie a akceptovanie svojej orientácie. V tomto mal starší Aldo šťastie, mama ho milovala bez výhrad. Jeho partner Ettore toho šťastia toľko nemal. Zaujímavý, no smutný film. ()
Johnny.ARN je homofobní sráč. Arsenal83 taky. Nesympatické homofobní hovado. Nejspíš by se všem ulevilo, kdyby se chlapci na takové filmy nedívali. ()
Film jsem sledovala spíš jen kvůli herci Germanovi.Zaujal mě ve filmu Chtěl jsem se ukrýt.Tam byl famózní.A i zde ve filmu se bezprecedentně ztotožnil se svojí rolí. Jinak zde ponurý scénář a příliš zdlouhavý děj. Chvílemi až nuda. ()
Velice smutný příběh filmu využívá vztah Alda a Ettora a atmosféru doby, aby vytvořil paralely mezi tím, jak vypadá péče na mikro a makro úrovni, ale není vše ztraceno. Pán mravenců také prohlašuje mládež za hlasatele přijetí a změny, ale tak to bylo vždy. Mnoho život měnících hnutí zažehnou ti, kdo porušují tradice, a přivádějí pozornost k puritánům, kteří odmítají přijmout budoucnost. Amelio je vášnivý spisovatel a režisér, kterému se daří předvádět šílenou hysterii kultury, která je stále posedlá konsonancí. Toto téma je aktuálnější než kdy jindy, zejména s celosvětově rostoucím konzervatismem a diktaturou marginalizovaných komunit. Poselství se občas stává kazatelským a hyperbolickým. Přesto je Pán mravenců mocnou připomínkou toho, co se stane, když se lidé raději podřídí, než aby převzali kontrolu nad svým osudem. Dokud bude fašistické mentalitě umožněno vzkvétat, každý je v nebezpečí. ()
Snímek o procesu proti homosexuálovi, označeného jiným jménem. Tlumené, přemýšlivé vyprávění podle okolností působení profesora a procesu z 60.let přijato italskou kritikou s nadšením, jinými zdrženlivěji. Každopádně stojí za zhlédnutí jako připomínka doby.(70%) ()
To bol ale somár ten chalan. Taká krásna, milá, sympatická dievčina po ňom išla a on sa miesto toho radšej nechal namotať nejakým obstarožným chlapom - spisovateľským skrachovancom (a ešte aj fajčiarom :) na akési filozofické reči a následne si ako bonus nechal do gebule nasúkať zopár elektrošokov. Inak dobre spracované, uveriteľné herecké výkony a napriek dlhšej stopáži a obavám z toho, že tieto životopisné drámy nie sú mojim preferovaným žánrom, som sa ani chvíľu nenudil (aj keď podľa názvu by som skôr čakal, že to bude životopisné dielo o Lacovi Meliškovi :) ()
Nebála bych se přitlačit na explicitnosti, která by speciálně tomuhle filmu mohla dost slušet, ale jinak je to za mě pěkné, kvalitní queer drama - rozhodně důstojné memento svých reálných předobrazů. Vztah hlavních hrdinů je uvěřitelný, byť se dějově dost skáče a někdy se zdá, že se příběh v čase posouvá moc rychle nebo naopak moc pomalu; celkově to však dává smysl. Co bylo za mě obzvláště dobře zpracované, je Ettorovo okouzlení, které pramení nikoli z fyzična (právě proto snad porota jejich vztah nechápe, protože vidí "fyzicky sešlého" postaršího muže, jak se sám soudce vyjádří), ale z toho, co starší z mužů představuje - životní zkušenosti, intelekt, umělecký cit... bohatství ne finanční, nýbrž myšlenkové. Proti společnosti konvenčních maloměšťáků představuje Aldo svobodný svět, který všechny a všechno, co Ettore do té doby zná, nechává daleko za sebou ve stínu. ()
Velmi mě fascinuje a děsí současně, jak si někdo dovoluje komukoli říkat, koho může či nemůže milovat. Spíše filosofické než sociální drama odhalující příšerné věci, které se udály před kratší dobou, než by se dalo podle logiky čekat. Drama, kterých se poslední dobou vyrojilo hned několik. Otázkou samozřejmě zůstává, zda padají na úrodnou půdu, zda si je lidé pamatují a zda o nich vyprávějí a diskutují. Já osobně jsem spíše skeptický. ()
Reklama